Bottentrålning i naturreservat
Anförandelista
- Hoppa till i videospelarenStatsrådet Sven-Erik Bucht (S)
- Hoppa till i videospelarenJens Holm (V)
- Hoppa till i videospelarenStatsrådet Sven-Erik Bucht (S)
- Hoppa till i videospelarenJens Holm (V)
- Hoppa till i videospelarenStatsrådet Sven-Erik Bucht (S)
- Hoppa till i videospelarenJens Holm (V)
- Hoppa till i videospelarenStatsrådet Sven-Erik Bucht (S)
Protokoll från debatten
Anföranden: 7
Anf. 66 Statsrådet Sven-Erik Bucht (S)
Herr talman! Jens Holm har frågat miljöministern om ministern avser att vidta åtgärder för att förbjuda bottentrålning i våra skyddade havsområden och om ministern avser att vidta åtgärder för att inrätta skyddade områden som är helt fiskefria.
Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen.
Vissa fiskemetoder, såsom bottentrålning, kan påverka skyddsvärda arter och livsmiljöer på ett negativt sätt. I Sverige ansvarar länsstyrelserna för förvaltningen av våra skyddade områden. Det innebär att det är länsstyrelserna som ansvarar för att analysera och påpeka när det finns behov av att reglera fisket i marina skyddade områden. Analysen görs utifrån syftet med områdesskyddet och de bevarandemål som finns för området.
Havs- och vattenmyndigheten har, efter samråd med länsstyrelserna, bedömt att det i en första fas är aktuellt att reglera fiske i sex stycken marina skyddade områden utanför den så kallade trålgränsen. Detta faller då inom ramen för EU:s gemensamma fiskeripolitik.
Havs- och vattenmyndigheten redovisar årligen sitt arbete med bevarandeåtgärder i marina skyddade områden till regeringen. Myndigheten ska även inkomma med en begäran om åtgärd när myndigheten identifierat bevarandeåtgärder som faller inom ramen för fiskeripolitiken. Beslut om att reglera fisket i dessa områden tas i dag vanligtvis av EU-kommissionen efter ett förslag från samtliga berörda medlemsländer med fiskerättigheter i området.
I juni 2016 lämnade Sverige, tillsammans med Danmark och Tyskland, ett förslag till fiskeregleringar i det marina Natura 2000-området Bratten i svensk ekonomisk zon. Regleringarna antogs av EU-kommissionen i september, och från januari i år gäller bestämmelser som begränsar såväl trålfiske som annat fiske i området.
Bratten är därmed det första skyddade området där Sverige har infört fiskeregleringar inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken. Det är även det första marina skyddade området inom hela EU där fiskeregleringar införts med hänvisning till EU:s havsmiljödirektiv, för områden och livsmiljöer som skyddas genom Osparkonventionen.
Länsstyrelserna och Havs- och vattenmyndigheten fortsätter arbetet med att ta fram förslag till fiskeregleringar i övriga marina skyddade områden där det finns behov. Skydd av marina områden är en prioriterad fråga för regeringen, och det är viktigt att de skyddade områdena är väl förvaltade och reglerade så att känsliga arter och livsmiljöer skyddas mot negativ påverkan.
När det gäller Jens Holms andra fråga - om inrättande av skyddade områden som är helt fiskefria - har regeringen nyligen mottagit en utvärdering från Havs- och vattenmyndigheten av de fiskefria områden som tidigare inrättats för att skydda fiskbestånden. Den rapporten är för närvarande under beredning i Regeringskansliet.
Anf. 67 Jens Holm (V)
Herr talman! Våra hav är ju hem för fiskar, för marina däggdjur, för fåglar, för koraller, för rev - ja, där lever ett myller av olika arter. Ibland kan man få en känsla av att bara för att saker och ting sker under vatten är det mindre viktigt än det som sker på land. Men så är det ju förstås inte.
Vi vet att det finns väldigt mycket att göra för att det överlag ska bli en god ekologisk status i våra hav och vattendrag. Vi har miljömål såsom Hav i balans samt levande kust och skärgård. Dessa miljömål uppnår vi inte i dag.
Vi har anslutit oss till art- och habitatdirektivet och till havsmiljöförordningen. Där finns det också ganska långtgående krav som vi i dag inte lever upp till.
En strategi är helt enkelt att skydda fler områden till havs. Jag tycker att det har gjorts en del bra saker. Men när man tittar på hur väl de marina skyddade områdena - naturreservaten till havs - fungerar studsar i alla fall jag till lite grann. Bottentrålning är huvudprincipen och inte bara undantag. Bottentrålning är kanske den mest förstörande fiskemetoden.
Vi förflyttar oss återigen till land och tänker oss ett naturreservat, en vidsträckt skog. Om man skulle bottentråla där och skövla vartenda träd och allt som växer där med stora tunga trålar fungerar det ungefär som när trålarna dras utmed havsbottnarna. Vissa bottnar klarar sig någorlunda bra, andra bottnar får väldigt stora skador.
I stora och betydande naturreservat förekommer det bottentrålning. Det gäller till exempel norra Bjärekusten, Kosterhavets nationalpark, Marstrand, Stora Kornö, Svartberget, Tofta, Vinga, Väderöarna - ja, jag skulle kunna fortsätta och göra listan väldigt lång.
Därför frågade jag i min interpellation om regeringen är beredd att förbjuda bottentrålning åtminstone i de skyddade havsområdena. Men jag fick inget svar från landsbygdsministern. Det känns som att han vill gömma sig bakom myndigheterna. Men, Sven-Erik Bucht, om ni vill införa ett förbud kan ni ge ett sådant uppdrag till våra myndigheter.
Jag skulle också vilja fråga ministern ifall det behövs fler fiskefria områden. Det finns ett sådant fiskefritt område i Kattegatt och på ett fåtal andra ställen. Det har visat sig vid utvärderingar att dessa fiskefria områden är otroligt viktiga. De är barnkammare till fiskar och en mängd andra arter så att de kan växa till sig.
Sven-Erik Bucht! Kommer regeringen att verka för att det inrättas fler fiskefria områden i våra svenska vatten och hav?
Anf. 68 Statsrådet Sven-Erik Bucht (S)
Herr talman! Syftet med skydd är att man ska styra vilka arter och vilka livsmiljöer som behöver skyddas och hur de påverkas. Detta måste vägas in i en helhet där möjligheterna till fiske finns.
Sedan förlitar jag mig faktiskt på myndigheter. Jag tar inte på mig expertrollen som Jens Holm nu gör. Jag förlitar mig på att de förslag och insatser som kommer från våra myndigheter är väl avvägda. Sedan kan man givetvis visa på olika vägar för att vidta de åtgärder som behövs. De kan se lite olika ut över tid.
Vi har också tillfört medel för att myndigheterna ska jobba med dessa frågor. Det har regeringen prioriterat. Jag kan inte säga att ytterligare si eller så många områden ska bli fiskefria eller att där och där ska man sluta med bottentrålning.
Jag måste lyssna på den expertis som finns hos myndigheterna, och som är en mycket bra expertis, hävdar jag. Men om Jens Holm känner att han är duktigare är det väl i så fall hans sak.
Vi håller på att titta på den rapport som har lämnats och ser hur vi kan gå vidare. Det är en prioriterad fråga för regeringen. Något mer kan jag inte säga när det gäller förbud mot bottentrålning.
Anf. 69 Jens Holm (V)
Herr talman! När jag skrev min interpellation riktade jag den till miljöminister Karolina Skog eftersom jag ville diskutera miljöaspekten på våra hav. Men hon lämnade över interpellationen till Sven-Erik Bucht. Det är kanske därför som svaret är lite knapphändigt.
Jag vill påminna Sven-Erik Bucht om att när miljöåtgärderna vidtogs i området Bratten fredades ett betydande område från fiske. Både Sven-Erik Bucht och Karolina Skog skickade då ut ett pressmeddelande om att detta var regeringens politik. Man sa också att man avsåg att gå vidare med den politiken och skydda fler marina områden från fiske, om jag förstod det rätt.
Sven-Erik Bucht! Om ni rent politiskt kunde ta åt er äran för detta för några månader sedan tycker jag att det är lite märkligt att du här och nu bara gömmer dig bakom våra myndigheter. Den svenska regeringen borde rimligen kunna ha en åsikt om huruvida det är bra att bottentråla i alla de marina naturreservat som jag har räknat upp och ytterligare ett trettiotal marina reservat. Det är faktiskt så många som det handlar om.
Om regeringen inte har någon åsikt om bottentrålning, som har den mest långtgående och omfattande påverkan på marina miljöer, då tycker jag att regeringen inte tar den här frågan på allvar, och det är oroväckande i sig.
Sedan vill jag ta upp frågan om helt fiskefria områden. Det finns till exempel ett fiskefritt område i Kattegatt som delas mellan Sverige och Danmark. Jag vet att det nu sker stora påtryckningar från Danmark för att öppna upp området för fiske.
I rapporten från Havs- och vattenmyndigheten som ministern hänvisar till säger man på s. 37 att det är otroligt viktigt att det här området fortsätter att fredas och att det fortsätter att vara ett fiskefritt område. Det har haft en otroligt stor betydelse för bestånden, marina växter och annat som växer i det området.
Återigen vill jag ställa frågan: Anser inte regeringen att det är bra med fiskefria områden? Anser inte regeringen att de behöver bli fler både till ytan och till antalet? När nu vår expertmyndighet på området rekommenderar den svenska regeringen att värna det fiskefria området vill man förstås veta från ansvarig minister: Kommer ni att göra det? Är det den politik som ni driver mot danskarna i dessa förhandlingar?
Anf. 70 Statsrådet Sven-Erik Bucht (S)
Herr talman! Jens Holm är väldigt pigg på att påminna mig om än det ena, än det andra, och jag vill då också piggt påminna Jens Holm om att denna regering förlitar sig på fakta från expertmyndigheter, inte på alternativa fakta. Vi hävdar att vi har väldigt goda expertmyndigheter som kan göra bedömningar som gör att vi kan fatta välgrundade beslut. Det är viktigt att man grundar sig på fakta, inte på alternativa fakta. Det finns en tydlig process för detta.
Jag vill säga några ord om Kattegatt också. Det pågår givetvis en diskussion. Sverige och Danmark har inte exakt samma syn, men vi måste komma överens om detta för att komma vidare. Diskussionen pågår, och jag har ingen anledning att här i kammaren i dag gå närmare in i detalj på den.
Det finns alltså en tydlig process för hur man reglerar och skyddar områden. Bratten är ett gott exempel. Där har vi kommit överens efter en lång diskussion mellan länderna och har kommit fram till ett beslut om skyddet där. Det skydd som har inrättats där ser jag som bra och välbalanserat; det är mitt besked. Beslutet grundar sig på den expertis som har gett oss råd om allt detta.
Det finns givetvis andra saker som vi måste gå vidare med när det gäller skydd. Så är det. Men som jag sa i mitt förra inlägg är jag inte i dag beredd att exakt säga vad vi kommer att göra inom de olika områdena. Det här är prioriterat av regeringen, och vi har anslagit medel. Myndigheterna jobbar med dessa saker, och inom en inte alltför avlägsen framtid kommer det säkerligen nya beslut och förslag på området.
Anf. 71 Jens Holm (V)
Herr talman! Jag är förvånad över att regeringen inte är mer bekymrad över den storskaliga bottentrålningen i 40 marina reservat och Natura 2000-områden. Man verkar inte intresserad av att göra så mycket åt det.
Jag vill önska ministern lycka till i förhandlingarna med danskarna. Det vore extremt olyckligt om regeringen viker sig och öppnar upp området i Kattegatt för fiske igen.
Återigen måste jag dra en parallell till processen kring Bratten på västkusten, där bottentrålning och fiske överlag i ganska betydande delar är förbjudna. Detta var en helt och hållet politiskt driven process, Sven-Erik Bucht. Det var ni i regeringen som drev detta. Jag tror att ni samarbetade med tyskarna. Ni tog också upp detta med EU. Men det var som sagt ett politiskt initiativ från dig och miljöministern genom ett pressmeddelande för några månader sedan. Ni var glada över att detta nu verkligen hade blivit av.
Om ni kunde göra så där i det området undrar jag återigen varför ni inte kan göra samma sak i fler områden. Det var ju otroligt viktigt att värna området Bratten från bottentrålning. Varför gömmer ni er bakom myndigheterna? Du vet ju att du som politiker kan driva på frågan, även om det är myndigheter som tar fram underlag och annat. Vi som politiker kan driva på den politiska processen, och detta saknar jag hos den här regeringen.
Anf. 72 Statsrådet Sven-Erik Bucht (S)
Herr talman! Fakta är att förslaget angående Brattenområdet kom från våra myndigheter. Detta är fakta. Det som Jens Holm nyss stod och sa är alternativa fakta. Allt detta är inte så enkelt. Att ge skydd är en viktig fråga, och regeringen har höga ambitioner. Men vi förlitar oss mycket på den expertis som finns i dessa frågor.
Förslag kommer. Det är länsstyrelserna som tillsammans med Havs och vattenmyndigheten har i uppdrag att hantera sådana frågor. Vi måste sedan diskutera dem med andra intressenter, exempelvis de länder som har fiskerättigheter i områdena. Detta kan ta tid, och det kan också göra att resultatet inte blir exakt som vi vill. Vi måste dock ha en sådan process. Brattenmodellen är ett mycket gott exempel där det blev bra och där man har fört en dialog på rätt sätt.
Överläggningen var härmed avslutad.
Interpellation 2016/17:261 Bottentrålning i naturreservat
av Jens Holm (V)
till Miljöminister Karolina Skog (MP)
För att långsiktigt värna våra naturresurser och den biologiska mångfalden i våra havsmiljöer krävs marina områdesskydd och regleringar av fisket. Sverige har antagit en ambition om att 10 procent av våra havsområden ska vara skyddade till 2020. Sverige har i den så kallade Nagoyaplanen åtagit sig att vidta snabba och effektiva åtgärder för att stoppa förlusterna av biologisk mångfald, så att världens ekosystem år 2020 är robusta och kan fortsätta att leverera sina livsviktiga tjänster, samtidigt som mångfalden av liv på vår planet säkras.
För hela Östersjöområdet är, enligt Östersjöcentrum, målet om 10 procents skydd redan uppnått till följd av att andra länder skyddat stora delar av sina områden. Men för de marina naturtyper som är särskilt skyddsvärda inom EU är läget fortfarande dåligt, och i Östersjön uppnår ingen av dessa naturtyper en gynnsam bevarandestatus. Skydd handlar sålunda inte bara om yta. Kvaliteten på skyddsområdet är avgörande för om det ska ge önskad effekt för biologisk mångfald och för de nyttor vi är beroende av. För att värna hotade naturmiljöer i våra hav krävs det enligt Havs- och vattenmyndigheten (HaV) att fisket regleras starkare, att skyddade områden är rätt utformade och placerade, att det sker en kontinuerlig uppföljning och analys och att referensområden inrättas helt fria från mänsklig påverkan. Dessa rekommendationer ingår i den handlingsplan för marint områdesskydd som presenterades av myndigheten 2016.
I dag förekommer bottentrålning i flera av våra skyddade havsområden. Under perioden 2011-2013 förekom bottentrålning i över 40 områden som är naturreservat eller Natura 2000-områden. Trålningsförbud råder endast i några enstaka skyddade områden och då endast i de mest känsliga delarna. Trots att det finns vetenskapligt stöd för att bottentrålning har stor påverkan på bottenmiljöer så sker detta i till exempel Kosterfjordens nationalpark, Norra Midsjöbanken och Väderöarna. Både HaV och Östersjöcentrum har lyft fram betydelsen av att även helt fiskefria områden bör inrättas för att fungera som säkerhet om fiskeförvaltningen skulle misslyckas; därutöver skulle det motverka genetiska effekter som uppstår på populationerna genom intensivt fiske. Ett helt fiskefritt område skulle även vara ett värdefullt referensområde för hur fiskfaunan förändras över tid i områden där inget fiske sker.
Vänsterpartiet har föreslagit att ett förbud mot bottentrålning bör införas i samtliga svenska havsområden samt att Sverige bör driva detta krav på EU-nivå. Vi ser också skäl att i övrigt stärka regleringen av fiske i våra skyddade havsområden samt att ett antal helt fiskefria områden inrättas. Trots att fiske är en av de mänskliga aktiviteter som har störst påverkan på känsliga arter och naturtyper i till exempel Östersjön så är fisket sällan begränsat i våra skyddade områden. Detta är en konsekvens av att förvaltningen av havsmiljö respektive fiske sker separat och med olika mål. En sådan förvaltning som inte utgår från ekosystemet riskerar att ge negativa effekter för den biologiska mångfalden och i förlängningen försvaga det generella fisket i framtiden.
Visserligen råder det i dag brist på information om effekterna av bottentrålning på bottenmiljöerna i Östersjön och Bottniska viken. Men eftersom negativa effekter har konstaterats på platser där studier skett i större omfattning bör rimligen försiktighetsprincipen tillämpas för att värna robusta ekosystem och uppfylla våra åtaganden i Nagoyaplanen.
Med anledning av ovannämnda vill jag fråga miljöminister Karolina Skog:
1. Avser ministern att vidta åtgärder för att förbjuda bottentrålning i våra skyddade havsområden?
2. Avser ministern att vidta åtgärder för att inrätta skyddade områden som är helt fiskefria?