Avgifter för tillsyn inom jordbruket
Skriftlig fråga 2020/21:3068 av Staffan Eklöf (SD)
Frågan är besvarad
Händelser
- Inlämnad
- 2021-06-01
- Överlämnad
- 2021-06-02
- Anmäld
- 2021-06-03
- Svarsdatum
- 2021-06-09
- Sista svarsdatum
- 2021-06-09
- Besvarad
- 2021-06-09
Skriftliga frågor
Riksdagens ledamöter kan kontrollera regeringen genom att ställa skriftliga frågor till ministrarna. Ministrarna besvarar frågorna skriftligt.
till Statsrådet Jennie Nilsson (S)
LRF, Svensk Fågel, Svenska Köttföretagen och Kött- och charkföretagen har uttryckt bekymmer rörande de av Livsmedelsverket aviserade höjningarna av tillsynsavgifterna. Man menar bland annat att allt färre producenter får bära kostnaderna för myndigheternas tillsyn och administration och att dessa administrationskostnader snarare borde bantas i samma takt som antalet gårdar som behöver tillsyn minskar. Konsekvensen blir annars att svensk konkurrenskraft minskar.
Svensk livsmedelsproduktion är i ett internationellt perspektiv småskalig. Samtidigt minskar antalet gårdar snabbt. Det ger upphov till många utmaningar. En av dessa utmaningar är att alla fasta kostnader ska fördelas på ett mindre antal produktionsenheter. En stor del av gårdarna som svenska jordbrukare konkurrerar med på EU:s inre marknad är betydligt större, och tillsynen och kostnaden för dessa är sannolikt ofta lägre än i Sverige. Med tanke på att avgifterna för tillsyn har en direkt inverkan på sysselsättningen och lönsamheten inom branschen gäller det att ha en helhetsblick på branschens villkor innan man beslutar om höjningar av avgifterna. Samtidigt är vi alla eniga om att livsmedels- och miljötillsyn, upp till en viss omfattning, är en kollektiv nytta som gagnar medborgarna. Sverigedemokraterna vill till och med att tillsynen av gårdar ökar, inte minst av hänsyn till djurskyddet men också för att minska livsmedelsfusket. Det är dock viktigt att en ökad tillsyn inte drabbar den enskilde företagaren ekonomiskt. Ett årligt kostnadstak kopplat till extra tillsyn/kontroller, kombinerat med förutsägbara grundkontroller, kunde eventuellt vara en modell att jobba efter.
Uttaget av tillsynsavgifter får aldrig bli en ekonomisk intäktskälla för det offentliga. Myndigheter ska exempelvis inte i sin konstruktion ha incitament för intäktsmaximering. Bland annat bör myndigheter inte ha incitament att själva sätta intäktsmaximerande tillsynsintervall, eller rent av verksamhetsmodeller där intäkterna ökar utan att någon tillsyn utövas. Tvärtom ska myndigheternas tillsynsverksamhet styras mot maximal effektivitet och minsta möjliga kostnad för verksamheten. Kanske finns det skäl att se över hela finansieringen av den politiskt beslutade tillsynsverksamheten? Detta bland annat för att överväga till vilka delar tillsyn bör finansieras genom avgifter och till vilken del genom skatter, samt hur man kan förhindra att allt färre företagare ska behöva bära bördan av allt större tillsynsadministration.
Med anledning av ovanstående vill jag fråga statsrådet Jennie Nilsson:
Är statsrådet och regeringen villiga att se över finansieringen av tillsynsverksamheten för jordbruket för att säkerställa de svenska jordbrukarnas konkurrenskraft?
Svar på skriftlig fråga 2020/21:3068 besvarad av Statsrådet Jennie Nilsson (S)
Svar på fråga 2020/21:3068 av Staffan Eklöf (SD)
Avgifter för tillsyn inom jordbruket
Staffan Eklöf har frågat mig om jag och regeringen är villiga att se över finansieringen av tillsynsverksamheten för jordbruket för att säkerställa de svenska jordbrukarnas konkurrenskraft.
Den tillsyn som Staffan Eklöf refererar till regleras i EU-rätten i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/625 av den 15 mars 2017 om offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet för att säkerställa tillämpningen av livsmedels- och foderlagstiftningen och av bestämmelser om djurs hälsa och djurskydd, växtskydd och växtskyddsmedel (EU:s nya kontrollförordning). Regeringen har i propositionen En anpassning av bestämmelser om kontroll i livsmedelskedjan till EU:s nya kontrollförordning (prop. 2020/21:43) sett över hur den svenska lagstiftningen bör anpassas för att genomföra förordningen och då även finansieringen av kontroll och tillsyn. Riksdagen har ställt sig bakom förslagen i regeringens proposition. I propositionen bedömer regeringen bland annat att obligatorisk efterhandsdebitering av avgifter för livsmedelskontroll bör införas från 2022. Bestämmelser om obligatorisk efterhandsdebitering finns nu i förordningen (2021:176) om avgifter för offentlig kontroll av livsmedel och vissa jordbruksprodukter.
I syfte att säkerställa långsiktiga och konkurrenskraftiga villkor för slakterinäringen har regeringen gett Livsmedelsverket i uppdrag att modernisera och effektivisera köttkontrollen. En delredovisning av uppdraget har gjorts och slutredovisning sker 2022. Regeringen har vidare gett Livsmedelsverket i uppdrag att öka likvärdigheten i livsmedelskontrollen och minska kostnaderna genom att bland annat bygga upp och upprätthålla en organisation som möjliggör minskad offentlig kontroll av tredjepartscertifierade företag.
Det är viktigt att ständigt arbeta för en effektiv och verkningsfull kontroll med så låga kostnader som möjligt för företagen. Mot bakgrund av de åtgärder som nämns ovan ser jag inget behov av ytterligare åtgärder i nuläget, men jag följer fortsatt frågan noga.
Stockholm den 9 juni 2021
Jennie Nilsson
Intressenter
Frågeställare
Besvarad av
Skriftliga frågor
Riksdagens ledamöter kan kontrollera regeringen genom att ställa skriftliga frågor till ministrarna. Ministrarna besvarar frågorna skriftligt.