Ökade vårdkostnader för utlänningar som vistas illegalt i Sverige
Skriftlig fråga 2020/21:3393 av Björn Söder (SD)
Frågan är besvarad
Händelser
- Inlämnad
- 2021-07-30
- Överlämnad
- 2021-07-30
- Besvarad
- 2021-08-13
- Sista svarsdatum
- 2021-08-13
- Svarsdatum
- 2021-08-13
- Anmäld
- 2021-08-17
Skriftliga frågor
Riksdagens ledamöter kan kontrollera regeringen genom att ställa skriftliga frågor till ministrarna. Ministrarna besvarar frågorna skriftligt.
till Socialminister Lena Hallengren (S)
Den 22 maj 2013 beslutade riksdagen – efter förslag från den borgerliga alliansregeringen tillsammans med Miljöpartiet - att ge utlänningar som vistas illegalt i Sverige rätt till avgiftsfri sjuk- och tandvård. SD var enda parti emot förslaget, som vi ansåg vara djupt orättvist. Svenskar som har betalt skatt i hela sina liv ska behöva tigga och be om pengar för att kunna betala sina egna vårdkostnader och mediciner, medan personer som inte har rätt att vistas i landet ska få detta avgiftsfritt. I mitt anförande den 22 maj gav jag åtskilliga exempel på svenskar som avstått från vård på grund av att de inte hade råd. Med rätta kallade jag den 22 maj 2013 för Skammens dag.
Utöver rättviseperspektivet och att ett beslut också skulle skapa incitament att stanna kvar i Sverige och bygga upp ett parallellt skuggsamhälle istället för att lämna landet tog jag upp kostnadsfrågan. Hela förslaget, som övriga sju riksdagspartier ställde sig bakom, byggde nämligen på en massa antaganden.
Man antog hur många som vistas i landet illegalt. Man antog vilka kostnader förslaget skulle innebära. Man antog hur mycket vård som skulle komma att tas i anspråk. Man antog att inte fler människor skulle komma att söka sig till Sverige när dessa privilegier kom att ges. Ändå röstade övriga sju riksdagspartier för förslaget.
Sveriges Radio Ekot rapporterar nu att antalet utlänningar som vistas illegalt i landet som söker vård ökar och som en följd av det även kostnaderna. Mellan 2014 och 2020 har kostnaden för vården i de tre storstadsregionerna omkring Stockholm, Göteborg och Malmö stigit från 88 miljoner kronor till 270 miljoner kronor per år.
På flyktinghälsan i Malmö pekar man ut Migrationsverkets handläggningar och antalet avslag som avgörande då flera utlänningar som vistas illegalt i landet stannar kvar och söker vård i Sverige. Till Ekot säger en företrädare för flyktinghälsan: Jag har märkt av att vi har väldigt många som är papperslösa. Beroende på hur Migrationsverkets regler ser ut för handläggande så varierar det också. Ju fler de ger avslag ju fler blir ju gömda, papperslösa som stannar kvar och söker vård.
Det jag i mitt anförande varnade för 2013 är precis alltså det som inträffat.
Mot den bakgrunden har jag följande fråga till socialminister Lena Hallengren:
Är socialministern beredd att ta initiativ till att förändra lagstiftningen och återgå till tidigare gällande ordning vad gäller vård till utlänningar som vistas illegalt i Sverige, och om inte varför?
Svar på skriftlig fråga 2020/21:3393 besvarad av Socialminister Lena Hallengren (S)
Svar på fråga 2020/21:3393 av Björn Söder (SD)
Ökade vårdkostnader för utlänningar som vistas illegalt i Sverige
Björn Söder har frågat mig om jag är beredd att ta initiativ till att förändra lagstiftningen och återgå till tidigare gällande ordning vad gäller vård till utlänningar som vistas illegalt i Sverige, och om inte varför.
Vuxna personer som vistas i Sverige utan tillstånd har sedan 2013 rätt till vård som inte kan anstå enligt lagen (2013:407) om hälso- och sjukvård till vissa utlänningar som vistas i Sverige utan nödvändiga tillstånd. Lagen omfattar dock inte personer som vistas här tillfälligt.
Begreppet ”vård som inte kan anstå” innefattar sådan hälso- och sjukvård och tandvård som bedöms vara nödvändig omedelbart, men även sådan som med en måttlig fördröjning kan medföra allvarliga följder och ett mer omfattande vårdbehov för individen. Vad som räknas som vård som inte kan anstå måste alltid avgöras i det enskilda fallet av behandlande läkare, tandläkare eller annan ansvarig vårdpersonal.
Av lagen framgår även att regionerna har möjlighet att därutöver erbjuda vård, upp till samma nivå som för bosatta. Det är frivilligt för regionerna att använda sig av denna möjlighet. Regeringen gör bedömningen att det inte finns skäl att ändra denna ordning. Vid den ekonomiska regleringen som i enlighet med den kommunala finansieringsprincipen gjordes i samband med att lagen trädde i kraft kompenserades regionerna endast för den vård som regionerna enligt lagen är skyldiga att erbjuda (se prop. 2012/13:109).
Avslutningsvis vill jag påminna om att rätten till vård och hälsa är en grundläggande mänsklig rättighet och något som ska tillkomma alla människor.
Stockholm den 11 augusti 2021
Lena Hallengren
Intressenter
Frågeställare
Skriftliga frågor
Riksdagens ledamöter kan kontrollera regeringen genom att ställa skriftliga frågor till ministrarna. Ministrarna besvarar frågorna skriftligt.