Fortsatt svenskt deltagande i Förenta nationernas insats i LibanonProp. 2006/07:72
Proposition 2006/07:72
Ärendet är avslutat
- Inlämnat av
- Utrikesdepartementet
- Tilldelat
- Utrikesutskottet
Händelser
- Registrering
- 2007-03-12
- Inlämning
- 2007-03-12
- Bordläggning
- 2007-03-12
- Hänvisning
- 2007-03-13
- Motionstid slutar
- 2007-03-21
Propositioner och skrivelser
Propositioner är förslag till nya lagar och lagändringar som regeringen lämnar till riksdagen. Regeringen lämnar också skrivelser, som har en mer redogörande karaktär och inte innehåller förslag till riksdagsbeslut.
Regeringens proposition
2006/07:72
Fortsatt svenskt deltagande i Förenta nationernas insats i Libanon
Prop.
2006/07:72
Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.
Stockholm den 8 mars 2007
Maud Olofsson
Carl Bildt
(Utrikesdepartementet)
Propositionens huvudsakliga innehåll
I propositionen föreslås att riksdagen medger att regeringen ställer en svensk
väpnad styrka bestående av högst 200 personer till förfogande för deltagande
inom ramen för UNIFIL under ytterligare fyra månader, som längst till och med
den 15 augusti 2007. I propositionen redogörs för den senaste utvecklingen i
Libanon, det svenska engagemanget i Libanon, Förenta nationernas insats i
Libanon (UNIFIL) samt det svenska bidraget till UNIFIL.
Innehållsförteckning
1 Förslag till riksdagsbeslut 3
2 Ärendet och dess beredning 4
3 Den senaste utvecklingen i Libanon 4
4 Svenska insatser i Libanon 5
5 Förenta nationernas insats i Libanon, UNIFIL 6
6 Fortsatt svenskt deltagande i Förenta nationernas insats i Libanon,
UNIFIL 8
Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 8 mars 2007 10
1
Förslag till riksdagsbeslut
Regeringen föreslår att riksdagen medger att regeringen ställer en svensk väpnad
styrka bestående av högst 200 personer till förfogande för deltagande inom
ramen för Förenta nationernas insats i Libanon (UNIFIL) under ytterligare fyra
månader i operationsområdet, dock längst till och med den 15 augusti 2007
(avsnitt 6).
Vidare föreslår regeringen att riksdagen beslutar förkorta motionstiden till
nio dagar.
2 Ärendet och dess beredning
Den 11 augusti 2006 antog FN:s säkerhetsråd enhälligt resolution 1701 (2006) om
Libanon och situationen i Mellanöstern. Resolutionen antogs efter en månads
strider i Libanon mellan den israeliska armén och den shiamuslimska milisen
Hizbullah sommaren 2006.
Genom resolution 1701 utökades den tidigare FN-insatsen i Libanon, United
Nations Interim Forces (UNIFIL), från 2 000 personer till maximalt 15 000
personer. Huvudsyftet med insatsen är att bidra till att säkra Libanons enhet
och suveränitet.
Sverige fick kort efter resolutionens antagande en informell förfrågan från FN
om deltagande i det utökade och förstärkta UNIFIL. Sverige informerade formellt
FN den 28 augusti 2006 om erbjudandet att under sex månader bidra till UNIFIL
med en marin styrka.
Den libanesiska regeringens begäran om att UNIFIL även skulle inkludera marina
komponenter inkom till FN den 6 september.
Den 21 september 2006 bekräftade FN/DPKO officiellt det svenska marina
bidraget. Riksdagen beslutade den 13 oktober 2006 om ett svenskt deltagande i
UNIFIL med en väpnad styrka under sex månader (prop. 2005/06:208, bet.
2006/07:UFöU1).
Mot bakgrund av den oförändrat labila situationen i Libanon gör FN/DPKO
bedömningen att nuvarande sammansättning och omfattning av UNIFIL:s flottstyrka
krävs. Vid samtal med representanter för FN i New York i början av februari
underströks att den svenska insatsen fortsatt efterfrågas och man riktade i
detta sammanhang en förfrågan till Sverige angående en förlängning. I ljuset av
denna förfrågan beslöt regeringen att gå vidare i planeringen av en förlängning
av den svenska insatsen.
Regeringskansliet (Försvarsdepartementet) anmodade den 2 februari 2007
Försvarsmakten att redogöra för möjligheterna till, och konsekvenserna av, ett
fortsatt bidrag till UNIFIL:s marina komponent efter den 15 april 2007
(Fö2007/101/SI). Försvarsmakten redovisade sitt svar den 8 mars 2007.
3 Den senaste utvecklingen i Libanon
FN:s säkerhetsråd antog enhälligt resolution 1701 den 11 augusti 2006. Förutom
att kräva ett omedelbart upphörande av fientligheterna mellan Hizbullah och
Israel underströks i resolutionen vikten av att den libanesiska regeringen
återupprättar suveräniteten över hela sitt territorium i enlighet med 1989 års
Taif-avtal och säkerhetsrådets resolutioner 1559 och 1680, som föreskriver att
alla inhemska och utländska beväpnade grupper i Libanon skall avväpnas.
Resolution 1701 fastställer även att ett förstärkt UNIFIL, uppgående till
maximalt 15 000 personer, skall bistå den libanesiska armén i att överta
kontrollen av södra Libanon parallellt med ett israeliskt tillbakadragande.
Sedan vapenvilan trädde i kraft har sporadiska stridigheter mellan Hizbullah
och Israel förekommit. Situationen är fortsatt labil och under januari och
februari 2007 förekom oroligheter i landet. Det inrikespolitiska läget i Libanon
är fortfarande låst. Detta har också inneburit att det ännu inte gått att
etablera en internationell tribunal för att ställa individer misstänkta för
mordet på förre premiärministern Rafik Hariri inför rätta. FN:s
generalsekreterare Ban Ki-moon har uppmanat Libanon att genomföra de
konstitutionella procedurer som krävs för att ratificera den internationella
tribunalen. I juni 2007 presenteras FN:s undersökningskommissions UNIIIC (United
Nations International Independent Investigation Commission) utredning om
mordet, vilket kan leda till starka reaktioner och, beroende på utfallet,
riskerar att ställa relationen med Syrien i centrum.
Möjligheterna av att den politiska krisen kan leda till fortsatt sekteristiskt
våld kvarstår. Risken för att det regionala maktspelet påverkar stabiliteten i
Libanon är uppenbar. Relationerna med Israel är fortfarande labila med
israeliska överflygningar över libanesiskt territorium.
I detta fortsatt osäkra läge utgör UNIFIL:s närvaro i södra Libanon en viktig
och stabiliserande effekt, eftersom UNIFIL accepteras av alla parter i de
pågående konflikterna i Mellanöstern.
4 Svenska insatser i Libanon
Den 31 augusti 2006 stod Sverige värd för en internationell givarkonferens som
fokuserade på humanitära insatser och tidig återuppbyggnad i Libanon. Totalt
genererade givarkonferensen c:a 6 750 miljoner kronor i utfästelser. Sveriges
utfästelse uppgick till c:a 145 miljoner kronor. Dessa medel delades upp i tre
delar - där en avsåg min- och ammunitionsröjning via Statens räddningsverk till
FN:s organ som samordnar FN:s minhantering, United Nations Mine Action Service
(UNMAS), i södra Libanon, en del som stöd via Sida till initiativ som genomförs
av United Nations Development Programme (UNDP), samt en del i form av
icke-öronmärkta pengar till den fond, Lebanon Recovery Fund, som upprättats av
den libanesiska regeringen och UNDP för att hantera återuppbyggnaden. Sverige är
som en av fyra givare representerat i fondens styrkommitté.
Sveriges totala bidrag 2006 till humanitära insatser i Libanon motsvarar 85,5
miljoner kronor. Av det humanitära stödet är 49,7 miljoner kronor avsatta för de
insatser Statens räddningsverk genomför inom ramen för FN:s hjälparbete i
Libanon. Statens räddningsverk har bidragit med lastbilar och förare i de
lastbilskonvojer som körde mat och medicin för World Food Programme (WFP) och
har även utbildat lokala förare. Vidare ställdes lastbilar till UNHCR:s
förfogande i Libanon. Utöver detta deltog Statens räddningsverk tidigt med
personal som har särskild kompetens inom min- och ammunitionshanteringsområdet.
Av Sveriges utfästelser från Stockholmskonferensen avsåg c:a 20 miljoner
kronor min- och ammunitionsröjningsåtgärder. Som en följd av tidigare konflikter
finns ett stort antal landminor, klusterbomber och annan oexploderad ammunition
(OXA) i Libanon. Detta problem har ytterligare förvärrats efter de stridigheter
som pågick under sommaren 2006, vilket förutom att utgöra ett hot mot
människorna i området också försvårat de humanitära hjälporganisationernas
möjligheter att verka. Under sommaren användes också klusterbomber, vilka är
svåra att röja. Situationens försvårades ytterligare av att OXA ligger i
rasmassor runt skolor, sjukhus och bostäder. FN beskriver problemet som mycket
allvarligt. Statens räddningsverk har sedan tidigare bidragit till
minhanteringsprogrammet i södra Libanon och påbörjade ytterligare en insats i
augusti 2006. Regeringen beslutade i september 2006 att utöka detta stöd under
en 12-månadersperiod. Målet med den utökade insatsen är att stödja FN och andra
internationella organisationer med expertis, att identifiera och bedöma
säkerhetsrisker för FN, andra internationella organisationer och
lokalbefolkningen samt att röja prioriterade områden och infrastruktur.
Av de utfästelser som Sverige gjorde vid Stockholmskonferensen avsåg 40-50
miljoner kronor stöd till återuppbyggnad via Sida för olika initiativ som
genomförs av UNDP, vilket bl.a. innefattade stöd till den libanesiske
premiärministerns kansli, vilket ansvarar för samordningen av
återuppbyggnadsarbetet, stöd till enskilda organisationer (Diakonia, Rädda
barnen och Palestinagrupperna) för ungdomsverksamhet, samt stöd till lokala
infrastrukturen i Bekaa och södra Libanon i syfte att återställa
samhällsservicen. I Sidabidraget ingår även insatser i samarbete med Statens
räddningsverk. Statens räddningsverk har stått för en del av uppbyggnadsarbetet,
bl.a. arbete på vattenområdet och uppbyggnad av katastrofberedskap vid Libanons
flygplats. Statens räddningsverk kommer även att delta i återuppbyggnadsarbetet
under 2007.
Stockholmskonferensen följdes upp av ytterligare en konferens den 25 januari
2007 i Paris. Pariskonferensen ledde till att Libanon utlovades totalt c:a 50
miljarder kronor i stöd. Sveriges utfästelse vid konferensen uppgår till c:a 40
miljoner kronor. Sverige kommer att ge fortsatt stöd till återuppbyggnad till
kommunerna i särskilt drabbade områden. Det svenska bidraget bygger även vidare
på de UNDP-insatser för lokal utveckling som Sverige stödjer sedan tidigare via
Sida. Inom ramen för detta är avsikten att inkludera nya fredsbyggande program.
En del av stödet fortsätter att kanaliseras via svenska enskilda organisationer
för att stödja det civila samhället i Libanon med fokus på ungdomar och
funktionshindrade personer. Det svenska bidraget innebär ett förstärkt stöd till
återuppbyggnadsarbetet och kan samtidigt sägas passa in i den libanesiska
regeringens reformprogram genom att ta sikte på delar av den sociala sektorn.
5 Förenta nationernas insats i Libanon, UNIFIL
Mandat
Förenta nationernas insats i Libanon, UNIFIL, etablerades 1978 av FN:s
säkerhetsråd genom resolutionerna 425 (1978) och 426 (1978) för att bekräfta det
israeliska tillbakadragandet från Libanon, återskapa internationell fred och
säkerhet i området, samt bistå den libanesiska regeringen i dess arbete med att
återta kontrollen över hela sitt territorium. Säkerhetsrådet bekräftade år 2000
det israeliska tillbakadragandet.
Resolution 1701 fastställer att situationen i Libanon utgör ett hot mot
internationell fred och säkerhet, och är inriktad på att Libanon skall
återupprätta suveräniteten över hela sitt territorium. Det tillbakadragande av
den israeliska armén från södra Libanon som förutses i resolutionen har
verkställts, och Libanons armé har tillsammans med UNIFIL övertagit kontrollen i
de södra delarna av landet. Det tidigare mandatet för UNIFIL har genom
resolution 1701 kompletterats med ett antal nya uppgifter. Utöver tidigare
uppgifter skall UNIFIL bland annat även
- övervaka upphörandet av fientligheterna,
- bistå den libanesiska armén i södra Libanon,
- verka för att humanitära insatser kan nå ut till behövande,
- bistå Libanons regering, på dess förfrågan, i arbetet med att säkra Libanons
gränser för att förhindra smuggling av vapen eller liknande materiel,
- säkerställa att operationsområdet inte används för fientliga handlingar,
- skydda FN:s personal, resurser, inrättningar och materiel samt
- skydda civila som står under direkt hot om fysiskt våld.
Avseende mandatet för insatsen ingår inte avväpnandet av Hizbullah. Detta är
en uppgift för den libanesiska regeringen, i enlighet med resolution 1559.
Libanons regering har samtyckt till UNIFIL-insatsen i stort. Merparten av
styrkans uppgifter baseras på detta samtycke. UNIFIL:s mandat har dock också
delar som faller under kapitel VII i FN-stadgan. FN-styrkan har nämligen rätt
att i vissa situationer vidta åtgärder av fredsframtvingande natur, inklusive en
rätt till våldsanvändning. Denna rätt har UNIFIL bl.a. för att stoppa fientliga
handlingar i operationsområdet; motstå den eller de som försöker att med våld
förhindra genomförandet av UNIFIL:s mandat; skydda FN:s personal samt skydda
civila som står inför omedelbart hot om fysiskt våld. Således kan styrkan i
enlighet med uppställda insatsregler komma att använda våld utöver
fredsbevarande styrkors rätt till självförsvar.
I resolution 1701 sägs vidare att UNIFIL skall utökas från 2 000 till maximalt
15 000 personer. Styrkeuppbyggnaden avslutades i december 2006 och insatsen
består nu av 11 500 soldater, 1 750 sjömän i den marina komponenten samt det
50-tal militärobservatörer som tillhör UNTSO, men som arbetar inom UNIFIL:s
område. Nuvarande styrka, tillsammans med den libanesiska arméns fyra brigader,
bedöms av FN/DPKO som tillräcklig.
Från och med den 1 mars 2007 övertog Italien ledningsansvaret för UNIFIL från
Frankrike. I FN-sekretariatet i New York har inrättats en särskild enhet för
styrning av UNIFIL.
UNIFIL:s marina komponent
UNIFIL:s marina komponent utgörs av fyra fregatter, tio korvetter och robotbåtar
samt två stödfartyg. Den marina komponenten leds tills vidare av Tyskland.
Sveriges bidrag består för närvarande av en korvett med reducerad underhålls-
och ledningsresurs, samt stabsofficerare.
UNIFIL:s marina komponent har under de gångna fyra månaderna genomfört ett
stort antal ingripanden mot fartyg på libanesiskt territorialvatten. Huvuddelen
av dessa ingripanden utgörs av identifiering genom radar- och radiokontakt och
därmed verifiering av fartygen. Vid ett mindre antal tillfällen har bordning och
genomsökning gjorts. UNIFIL:s marina komponent har även genomfört ett antal,
förhållandevis elementära, utbildningsmoment med fartyg ur den libanesiska
flottan.
Den svenska korvetten har genom sin höga kvalitet varit en viktig del i den
marina komponenten, vilket därmed borgat för ett effektivt uppfyllande av
mandatet och uppgifterna för den marina komponenten.
6 Fortsatt svenskt deltagande i Förenta nationernas insats i Libanon,
UNIFIL
Skälen för regeringens förslag: FN:s säkerhetsråds antagande av resolution
1701 bidrog till att stridigheterna mellan den israeliska armén och Hizbullah
upphörde. Resolutionen utgör därmed en viktig faktor för en långsiktigt hållbar
fred mellan Israel och Libanon.
Resolutionen är framförallt inriktad på att Libanon skall återupprätta
suveräniteten över hela sitt territorium. I resolutionen uppmanas Libanons
regering att säkra sina gränser för att förhindra införsel av vapen eller
liknande materiel som inte tidigare fått regeringens godkännande. Beroende på
det fortsatt osäkra inrikespolitiska läget utgör UNIFIL:s stöd till den
libanesiska armén i kontrollen av gränser en nyckelfråga såväl för UNIFIL som
för att säkerställa stabiliteten i Libanon. I detta avseende kommer det svenska
marina bidraget att fortsätta att spela en viktig roll för genomförandet av
resolution 1701.
Genom ett framgångsrikt genomförande av UNIFIL:s mandat bidrar FN och dess
medlemsstater till att den libanesiska regeringen kan upprätthålla kontroll över
sitt territorium och visar också att FN och det internationella samfundet kan
bidra till att stabilisera relationerna mellan Israel och Libanon. Eftersom
UNIFIL accepteras av alla parter i de pågående konflikterna har insatsen även
bidragit till att stärka FN i dess roll som aktör i Mellanöstern i ett brett
perspektiv.
För att UNIFIL även fortsättningsvis skall kunna genomföra sitt mandat krävs
att FN:s medlemsländer ställer upp med resurser i form av kvalificerade och
vältränade militära enheter. Det faktum att UNIFIL är en insats med brett
internationellt deltagande har varit centralt för dess trovärdighet i regionen.
En förlängning av den svenska insatsen i UNIFIL:s marina komponent utgör en
tydlig signal om Sveriges fortsatt starka stöd för FN och det multilaterala
systemet, liksom för de långsiktiga ansträngningarna att nå en varaktig lösning
på konflikterna i Mellanöstern.
Sveriges fortsatta bidrag kommer, på samma sätt som nu, att bestå av en
korvett med reducerad underhålls- och ledningsresurs, samt stabsofficerare
placerade vid relevanta staber. Sammantaget rör det sig om upp till 90 personer.
Regeringen beräknar att kostnaden för ett svenskt bidrag omfattande en
korvett med en reducerad underhålls- och ledningsresurs uppgår till högst 94
miljoner kronor för 2007. Beräkningen baseras på ett förband om högst 90
personer och en insatstid i operationsområdet om fyra månader.
Hotbilden för den svenska UNIFIL-styrkans personal varierar över tiden. Det
åligger Försvarsmakten att göra en hot- och riskbedömning för de insatser som
utförs. Utifrån denna bedömning vidtar Försvarsmakten nödvändiga åtgärder.
Under försämrade säkerhetsförhållanden är det viktigt att regeringen har
möjlighet att tillfälligt förstärka de militära insatser som Sverige genomför.
Förstärkning kan omfatta såväl tillförsel av personal och materiel som
undsättning och evakuering. En evakuerings- och förstärkningsinsats är till sin
natur tillfällig, tidskritisk och sker inom ramen för en redan pågående insats.
En insats av detta slag måste även vara anpassad till den unika situationen.
Detta gör att det i förväg är svårt att uppskatta omfattningen och kostnaderna
för en sådan insats.
Mot denna bakgrund söker regeringen därför riksdagens medgivande att ställa en
väpnad styrka om högst 200 personer till förfogande för deltagande i UNIFIL
under ytterligare fyra månader, dock längst till och med den 15 augusti 2007.
Verksamheten finansieras inom utgiftsområde 6 försvar samt beredskap mot
sårbarhet, anslag 6:1 Förbandsverksamhet, beredskap och fredsfrämjande
truppinsatser m.m. Regeringen har tilldelat 2 100 000 000 kronor till
anslagsposten 6.1.2. Fredsfrämjande truppinsatser. Av dessa har regeringen i
regleringsbrevet för budgetåret 2007 avseende Försvarsmakten beslutat att 1 642
000 000 kronor får användas för fredsfrämjande truppinsatser. Resterande belopp
får användas först efter beslut av regeringen för exempelvis nya insatser och
förstärkningsinsatser. Regeringen bedömning är att eventuella merkostnader för
en förstärkning och/eller evakuering ryms inom idag tilldelade medel inom
anslaget 6.1. Förbandsverksamhet, beredskap och fredsfrämjande truppinsatser
m.m.
Utrikesdepartementet
Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 8 mars 2007
Närvarande: statsrådet Olofsson, ordförande, och statsråden Bildt, Ask, Husmark
Pehrsson, Odenberg, Larsson, Erlandsson, Torstensson, Carlgren, Hägglund,
Björklund, Carlsson, Littorin, Borg, Malmström, Sabuni, Billström, Adelsohn
Liljeroth, Tolgfors
Föredragande: statsrådet Bildt
Regeringen beslutar proposition 2006/07:72 Fortsatt svenskt deltagande i Förenta
nationernas insats i Libanon
Prop. 2006/07:72
2
1
Förslagspunkter (1)
- 0Riksdagen medger att regeringen ställer en svensk väpnad styrka bestående av högst 200 personer till förfogande för deltagande inom ramen för Förenta nationernas insats i Libanon (UNIFIL) under ytterligare fyra månader i operationsområdet, dock längst till och med den 15 augusti 2007 (avsnitt 6).
- Behandlas i
Betänkande 2006/07:UFöU2- Utskottets förslag
- Bifall
- Kammarens beslut
- Bifall
Behandlas i betänkande (1)
Propositioner och skrivelser
Propositioner är förslag till nya lagar och lagändringar som regeringen lämnar till riksdagen. Regeringen lämnar också skrivelser, som har en mer redogörande karaktär och inte innehåller förslag till riksdagsbeslut.