Situationen i det tidigare Jugoslavien
Betänkande 1993/94:UU21
Utrikesutskottets betänkande
1993/94:UU21
Situationen i det tidigare Jugoslavien
Innehåll
1993/94 UU21
1. Sammanfattning
I detta betänkande behandlar utskottet ett antal motioner från allmänna motionstiden 1993/94 om situationen i det tidigare Jugoslavien. Utskottet besvarar 19 yrkanden och avstyrker 3 yrkanden.
2. Motionerna
1993/94:U612 av Margareta Viklund (kds) vari yrkas att riksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att kraftfullt verka för att vapenembargot mot Bosnien-Hercegovina hävs.
1993/94:U617 av Berith Eriksson m.fl. (v) vari yrkas 1. att riksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att Sverige i FN bör verka för fördömande av apartheidsystemet i Kosovo, 4. att riksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att regeringen i FN skall verka för att respekt för mänskliga rättigheter i Kosovo krävs för upphävande av FN-sanktionerna mot Serbien-Montenegro.
1993/94:U618 av Ingvar Carlsson m.fl. (s) vari yrkas 1. att riksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förberedelser för en Marshall-liknande plan för återuppbyggnad i f.d. Jugoslavien, 2. att riksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att flyktingar från f.d. Jugoslavien bör betraktas som en resurs i ett återuppbyggnadsarbete, 3. att riksdagen begär att regeringen i ESK och FN skall kräva att Serbien respekterar de mänskliga rättigheterna i Kosovo samt kräva av Serbien att ESK:s rapportörer tillåts återvända till Kosovo, Vojvodina och Sandjak samt verkar för direkta förhandlingar syftande till en mer autonom ställning för kosovoalbanerna, 4. att riksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om diplomatisk representation i Sarajevo, 5. att riksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om fortsatt stöd till krigsförbrytartribunalen, 8. att riksdagen begär att regeringen tar initiativ i Europarådet eller Unesco till åtgärder för att rädda kulturarvet i främst Kroatien och Bosnien-Hercegovina, enligt vad som anförts i motionen, 10. att riksdagen begär att regeringen tar initiativ i Unesco och Europarådet om stöd till oberoende media i f.d. Jugoslavien, 11. att riksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om stöd till det civila samhället inom FN:s eller europeiska organisationers ram.
1993/94:U630 av Lennart Rohdin (fp) vari yrkas 1. att riksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om det allvarliga läget beträffande mänskliga rättigheter i Kosovo, 2. att riksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att regeringen omedelbart bör göra en heltäckande analys av läget i Kosovo, 5. att riksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att Sverige ånyo bör skicka en parlamentarikerdelegation till Kosovo, 6. att riksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att Sverige bör verka för att ESK skickar observatörer till Kosovo, 7. att riksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att Sverige bör ta initiativ till radiosändningar på albanska.
1993/94:U631 av Lennart Rohdin (fp) vari yrkas 1. att riksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om republiken Bosnien-Hercegovinas rätt att fortbestå som självständig stat av multietnisk karaktär inom de gränser som erkändes av FN och världssamfundet våren 1992, 2. att riksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att fullfölja sanktionerna mot Serbien-Montenegro, 3. att riksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om sanktioner mot Kroatien, 4. att riksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att häva vapenembargot mot Bosnien-Hercegovina, 5. att riksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att omedelbart byta ut Bosnienmedlarna lord Owen och Torvald Stoltenberg.
1993/94:U808 av Ingvar Carlsson m.fl. (s) vari yrkas 6. att riksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om betydelsen av ett samarbete med andra länder, särskilt med det forna Jugoslavien,
3. Utskottet
3.1. Situationen allmänt i det f.d. Jugoslavien
3.1.1. Sammanfattning av motionerna
I den socialdemokratiska partimotionen (U618) om kriget och konflikten i det f.d. Jugoslavien hävdas att Sverige som europeisk demokrati inte bara har en självklar plikt att förhindra krig och folkmord utan också ett moraliskt och politiskt ansvar för att aktivt bistå och skydda folk och nationer som hotas av undergång. Hoppet om fred i det f.d. Jugoslavien tycks dock avlägset, sägs det i motionen. Den katastrofala situationen för civilbefolkningen i Bosnien-Hercegovina är till stora delar ett resultat, menar motionärerna, av att FN:s medlemsländer inte förmår genomföra och upprätthålla respekten för den resolution av FN:s säkerhetsråd som ligger till grund för bl.a. den svenska FN-truppens fredsbevarande insats. Ingen av FN-resolutionerna, sägs det i motion U618 (s), talar om en uppdelning av Bosnien-Hercegovina utan om att bevara landets integritet. I ett kortsiktigt perspektiv gäller det att få till stånd ett eldupphör. En kortsiktig lösning får emellertid inte permanenta en orättvis, illegitim ordning som belönar aggression och etnisk rensning, framhålls det i motionen.
Motionärerna anser att de olika insatser av humanitär karaktär som Sverige hittills bidragit med i det f.d. Jugoslavien är värda all uppskattning. Ett stort antal flyktingar från området har tagits emot i Sverige, och även många organisationer, folkrörelser och enskilda människor har engagerat sig starkt för den nödlidande befolkningen. I motionen begärs att mer målmedvetna politiska initiativ nu skall tas som kan motsvara allvaret i den pågående tragedin. Det är nödvändigt, anförs det i motionen, att försöka se längre än till det nu akuta kriget och kriserna i det f.d. Jugoslavien.
Regeringen bör därför redan nu, föreslås det i motion U618 (s), ta initiativ till och delta i internationella förberedelser, i relevanta internationella fora, för återuppbyggnaden av de krigshärjade områdena i det f.d. Jugoslavien. En sådan plan, som motionärerna karaktäriserar som Marshall-liknande, skulle inbegripa återupprättande av ett fungerande civilt samhälle genom insatser förmedlade av multinationella organisationer, stater och myndigheter, folkrörelser, hjälporganisationer samt enskilda individer. Denna uppfattning bör, enligt motionens yrkande 1, riksdagen som sin mening ge regeringen till känna. I motionens yrkande 2 föreslås att flyktingar från området bör betraktas som en resurs för det framtida återuppbyggnadsarbetet. Motionärerna menar att flyktingarna redan under tiden i exil i Sverige borde erbjudas och uppmuntras till utbildning och förberedande verksamhet med detta syfte.
I den socialdemokratiska partimotionen om situationen i det f.d. Jugoslavien (U618) framhävs vidare vikten av att Sverige fortsätter att aktivt stödja den tribunal som inrättats för att döma personer som gjort sig skyldiga till krigsförbrytelser i detta konfliktområde. Denna uppfattning föreslås riksdagen som sin mening ge regeringen till känna (yrkande 5). Tribunalen sägs i motionen ha stött på ekonomiska och politiska svårigheter vid insamlandet av fakta i olika huvudstäder.
I motion U618 (s) refereras vidare till den omfattande förstörelse av kulturella och religiösa monument och minnesmärken som ägt rum i det f.d. Jugoslavien, främst Bosnien-Hercegovina och Kroatien. Motionärerna anser att en stor del av denna förstörelse har ägt rum på ett målmedvetet sätt och inom ramen för den etniska rensningens strategi. I yrkande 8 föreslås att Sverige i t.ex. Unesco och Europarådet skall ta initiativ till att experter skickas till dessa områden för att utröna omfattningen av skadorna på kulturarvet och föreslå åtgärder för eventuell restaurering och återuppbyggnad av monument, m.m.
Konflikten i det f.d. Jugoslavien har enligt motion U618 (s) visat på behovet att också stödja det civila samhället; att ingjuta mod och kraft hos de människor och organisationer som arbetar för fred och tolerans. En viktig orsak till kriget, anförs det i motion U618 (s), är den propaganda som via massmedierna ger ständigt ny näring åt rädslan, hatet och bitterheten. Unesco:s mediaavdelning genomför enligt motionärerna redan en del insatser till stöd för oberoende media i det f.d. Jugoslavien. I yrkande 10 föreslås att regeringen i Unesco och Europarådet skall ta initiativ till ytterligare sådana stödåtgärder. Regeringen bör, enligt yrkande 11 i motionen, även ta initiativ i FN eller olika europeiska organisationer till att utöka stödet till det civila samhället och fredskrafterna i det f.d. Jugoslavien.
I socialdemokraternas motion om samarbete med Central- och Östeuropa, U808, återkommer förslaget om särskilda insatser i det forna Jugoslavien, särskilt för att stärka det civila samhället. Enligt motionen kommer ett återuppbyggnadsprogram att behövas vid en framtida överenskommelse om fred. Förberedelser för ett dylikt bör vidtas redan idag, föreslås det i yrkande 6.
3.1.2. Utskottets överväganden
Inte sedan andra världskriget har det i Europa begåtts så omfattande och hänsynslösa brott mot de mänskliga rättigheterna och rättsstatens principer som under de senaste årens konflikter i det f.d. Jugoslavien. Urskillningslös artilleribeskjutning, etnisk rensning, systematiska våldtäkter, tortyr och andra grymheter utgör delar av dessa fruktansvärda brott.
Utskottet beklagar starkt att det ännu ej varit möjligt att nå en fredsuppgörelse i Bosnien-Hercegovina och uttrycker djup oro över det förvärrade humanitära, politiska och militära läget.
De pågående konflikterna rymmer också betydande risker för spridning. Faran för öppna konflikter, bl.a. i Kosovo, inger allvarliga bekymmer.
Utskottet har i flera tidigare betänkanden (senast i betänkandena 1992/93:UU21 och 1992/93:UU35) ingående belyst bakgrunden till och olika aspekter på utvecklingen i det forna Jugoslavien. Utskottet har därvid bl.a. framhållit att det är av avgörande betydelse att parterna förmås att genast avbryta alla stridshandlingar. Arbetet för att nå en politisk lösning och genomdriva denna måste fortsätta med största beslutsamhet, så att en uppgörelse och en bestående fred i de av konflikter sönderslitna delarna av det f.d. Jugoslavien snarast blir verklighet. Utskottet vidhåller dessa synpunkter.
Sverige har av principiella skäl och i positiv anda prövat de framställningar FN gjort om insatser i det tidigare Jugoslavien. De svenska åtagandena har varit avsevärda. Även utanför FN:s ram har Sverige betydande engagemang i området.
Sverige tar ett väsentligt ansvar genom närvaro med personal. Inom UNPROFOR bidrar Sverige med huvuddelen av en bataljon i Bosnien-Hercegovina och ca 250 man till den nordiska bataljonen i Makedonien. Svensk stabspersonal finns vid UNPROFOR:s högkvarter. Därutöver deltar från Sverige civilpolis och ett mindre antal militära observatörer i UNPROFOR:s insatser. Sverige deltar även med personal i ESK:s och EG:s övervakningsaktiviteter. Personal från Statens räddningsverk och Flygvapnet deltar i den rent humanitära hjälpverksamheten. Ett viktigt och omfattande stöd förmedlas också via frivilliga organisationer.
Utskottet vill i detta sammanhang uppmärksamma de omfattande och engagerade insatser som görs av svensk personal i det f.d. Jugoslavien.
Utskottet konstaterar att Sverige, bl.a. tillsammans med de övriga nordiska länderna, ställt kravet på att få slut på beskjutningen av Sarajevo. Sverige har också stött förslag om demilitarisering i Sarajevo-området, kravet på att området ställs under FN:s omedelbara politiska och militära kontroll samt kravet på ett borttagande av alla tyngre vapen från Sarajevo och dess omgivningar. Efter påtryckningar från det internationella samfundet är parterna nu i färd med att vidta åtgärder med denna inriktning. Enligt utskottets uppfattning bör regeringen fortsatt och med största kraft verka för att nämnda åtgärder snarast vidtas.
Utskottet vill i detta sammanhang också erinra om FN:s beslut i resolution 836 om fredade områden. Utskottet anser att ett snart genomförande av detta beslut är av största betydelse för att en fredlig lösning skall kunna uppnås.
Enligt utskottets uppfattning måste besluten om mål och medel för eventuella insatser bestämmas av FN:s politiska och strategiska ledning. Vid fredsbevarande FN-insatser förblir kraven på opartiskhet och förtroendeskapande de centrala elementen. Om våld kommer till användning enligt kapitel VII i FN-stadgan måste en strävan vara att snarast återgå till normala, fredsbevarande insatser.
FN:s generalsekreterare har, åberopande säkerhetsrådets resolution, begärt att NATO skulle förbereda möjligheten till bombangepp mot artilleriställningar varifrån Sarajevo beskjuts. Detta är en tydlig signal från det internationella samfundets sida för att förhindra ytterligare övergrepp mot Sarajevos befolkning.
Utskottet konstaterar att Sverige i FN förklarat att NATO:s beslut om att under vissa förutsättningar kunna sätta in luftstridskrafter i Bosnien-Hercegovina skall ses som ett inslag i en politisk process mot en förhandlad lösning av konflikten. Den svenske FN-ambassadören underströk att konflikten måste lösas med politiska metoder vid förhandlingsbordet och betonade samtidigt att flygangrepp enbart skall användas som en sista utväg.
I ett antal motioner från allmänna motionstiden tas frågan om våld mot kvinnor i krig och konflikter upp. Flera motionärer erinrar därvid, i ett vidare perspektiv, bl.a. om att massvåldtäkter på kvinnor i kriget i det tidigare Jugoslavien är flagranta brott mot kvinnans mänskliga rättigheter. Utskottet kommer i ett annat betänkande att behandla dessa motioner. Det finns dock anledning att i detta sammanhang erinra om att frågan om massvåldtäkter i det forna Jugoslavien utförligt behandlats i utskottets betänkande 1992/93:UU21. Utskottet konstaterade därvid bl.a. att våld mot kvinnor är ett framträdande element i de omfattande och hänsynslösa brotten mot de mänskliga rättigheterna och rättsstatens principer under den pågående konflikten i det tidigare Jugoslavien.
I den socialdemokratiska partimotionen U618 föreslås, enligt yrkande 1, en Marshall-liknande plan för återuppbyggnaden av det f.d. Jugoslavien. Vidare föreslås (yrkande 2) särskilda satsningar på flyktingar från området. Även yrkande 6 (delvis) i motion U808 (s) innehåller förslag om återuppbyggnad.
I anledning av motionerna konstaterar utskottet att massiva internationella insatser kommer att behövas för att bygga upp de ekonomiska, rättsliga och sociala strukturerna i det f.d. Jugoslavien. Sverige har vid ett flertal tillfällen, särskilt under senare tid, i internationella fora förklarat sig berett att delta i återuppbyggnadsarbetet. I föreliggande fredsavtal, som lagts fram av Jugoslavien-konferensen, förutses också sådana insatser.
I dagsläget är det självfallet katastrofhjälpen som dominerar. De svenska insatserna på detta område uppgår nu till totalt över 700 miljoner kronor. Biståndet kanaliseras i första hand genom FN:s flyktingkommissariat, UNHCR.
Enligt vad utskottet erfarit har en interdepartemental grupp inom regeringskansliet bildats i syfte att närmare studera hur Sverige skulle kunna delta i återuppbyggnadsverksamheten. Utrikesdepartementet har också anordnat ett seminarium med samma inriktning. Arbetet försvåras dock av att ett fredsavtal ännu inte föreligger och att oklarhet råder om vem som skall leda återuppbyggnadsarbetet.
Sverige har också vid ett flertal tillfällen till UNPROFOR, UNHCR och EU (som bildat en särskild grupp "Infrastructure Management Group" för återuppbyggnadsfrågor) framfört Sveriges beredskap att delta. Vid det senaste mötet den 2 februari med Jugoslavienkonferensens styrkommitté pekade Sveriges representant, ambassadör Anders Bjurner, särskilt på de insatser ESK kunde göra. Det förutses att en internationell pledging-konferens för återuppbyggnadsarbetet i det forna Jugoslavien kommer att anordnas.
Enligt utskottets uppfattning är det angeläget att det internationella samfundet säkerställer förmågan att på ett adekvat sätt kunna bidra vid det omfattande återuppbyggnadsarbete som måste inledas så snart striderna upphört. Förberedelserna för återuppbyggnadsinsatser bör prioriteras inte minst av det skälet att de i sig kan ha en förtroendeskapande effekt i den pågående konflikten. Som vid annan förtroendeskapande verksamhet är det väsentligt att opartiskhet härvid iakttas. Sverige har, enligt utskottets uppfattning, en viktig uppgift i förberedelsearbetet för återuppbyggnaden i det f.d. Jugoslavien och bör därför spela en aktiv roll i internationella fora.
Utskottet anser, i likhet med motionärerna, att flyktingarna från området utgör en väsentlig resurs för återuppbyggnadsarbetet. En för Utrikesdepartementet och Kulturdepartementet gemensam arbetsgrupp, vilken framlade sin rapport i januari 1994, har studerat möjligheten för att bosniska flyktingar i Sverige skulle kunna bidra vid ett återuppbyggande. I rapporten slås bl.a. fast att mottagningsprogrammen för flyktingar från Bosnien-Hercegovina skall ta hänsyn till detta.
Åtgärder, som nämns i arbetsgruppens rapport, för att möjliggöra för bosniska flyktingar att delta i återuppbyggnadsarbetet är att inventera vilka vuxenutbildningar i Sverige som är lämpade utifrån ett "återvändarperspektiv", att ta fram speciella arbetsmarknadspolitiska program, att stimulera olika sammanslutningar (branschorganisationer, fackföreningar m.fl.) att överföra relevanta kunskaper samt att stödja föreningar i Sverige som kan få en roll inom ramen för återuppbyggnads- och återvandringsprogram.
Utskottet utgår från att verksamhet av detta slag kommer att ske i betydande omfattning och att den skall kunna avse flyktingar och invandrare från olika delar av det f.d. Jugoslavien.
Även inom ESK har flyktingfrågan studerats i detta perspektiv. Utskottet förutsätter att Sverige härvidlag kommer att verka pådrivande.
Med det anförda anser utskottet yrkandena 1 och 2 i motion U618 samt yrkande 6 (delvis) i motion U808 besvarade.
I den socialdemokratiska partimotionen U618, yrkande 5, föreslås vidare att Sverige ger aktivt stöd till tribunalen för krigsförbrytare i det f.d. Jugoslavien.
Sverige har i alla relevanta fora givit sitt aktiva stöd till krigsförbrytartribunalen -- såväl före som efter det att den upprättats. Sverige har också lämnat konstruktiva bidrag till sakdebatten om inrättandet av krigsförbrytartribunalen, inte minst genom de insatser som UD:s f.d. rättschef Hans Corell har gjort inom ESK:s ram, bl.a. för att utarbeta förslag till stadgar för tribunalen.
Enligt vad utskottet erfarit har regeringen uppdragit åt polisen att samla in vittnesmål från personer som kan lämna uppgifter om krigsförbrytelser och brott mot humanitär rätt i det f.d. Jugoslavien. Dessa bearbetas nu av UD och, i avvaktan på att den nyinrättade tribunalen är redo att pröva enskilda mål, vidarebefordras till den av säkerhetsrådet upprättade Expertkommissionen för utredning av krigsförbrytelser i det f.d. Jugoslavien. Enligt Expertkommissionen utgör de av Sverige överlämnade vittnesmålen en ytterst värdefull tillgång i dess arbete.
Sverige har till Expertkommissionens verksamhet givit ett frivilligt bidrag om 800 000 svenska kronor, vilket gör Sverige till en av de största ekonomiska bidragsgivarna till hela utredningsprocessen rörande folkrättsbrott begångna i det f.d. Jugoslavien.
Förslag till finansiering av tribunalen kommer att läggas fram av FN:s generalsekreterare, troligen under februari månad 1994. Enligt utskottets uppfattning är det principiellt väsentligt att konsekvent slå vakt om domstolens oberoende ställning. Därför bör den göras oberoende av frivilliga bidrag från enskilda stater. Kostnaderna bör i stället täckas via FN:s reguljära budget eller, i sista hand, genom obligatorisk utdebitering enligt särskild skala, vilket Sverige och de övriga nordiska länderna föreslagit i FN.
Regeringen har överlämnat en remiss till Lagrådet med förslag till den lagstiftning som krävs för att Sverige skall kunna uppfylla de förpliktelser om rättshjälp m.m. som följer av säkerhetsrådets beslut att upprätta krigsförbrytartribunalen. Enligt vad regeringen anmält till riksdagen avser den att under vårriksdagen framlägga en proposition i frågan.
Inför tribunalens utarbetande av procedurregler har Sverige överlämnat förslag om målsägarbiträde motsvarande vad som kan ges enligt svensk lagstiftning. Enligt uppgift har tribunalens domare varit positiva till det svenska förslaget. I procedurreglerna skulle det således finnas skrivningar om att vittnen och brottsoffer skall få hjälp av en särskild sexualbrottsenhet, vilken skulle ingå som en del i åklagarens kontor.
Med det anförda anser utskottet yrkande 5 i motion U618 besvarat.
I den socialdemokratiska partimotionen U618, yrkande 8, föreslås olika åtgärder mot skadorna på kulturarvet i det f.d. Jugoslavien.
Utskottet har erfarit att Sverige stödjer arbetet inom Unesco och Europarådets kulturarvskommitté med att planera för restaureringen av förstörda minnesmärken i Bosnien-Hercegovina. Unesco har i detta sammanhang presenterat förslag bl.a. avseende återuppbyggandet av bron i Mostar och nationalbiblioteket i Sarajevo. För denna verksamhet har Unesco utsett en särskild koordinator. Inom det svenska UNESCO-rådet diskuteras för närvarande hur Sverige skall kunna hjälpa till med återuppbyggandet av det bosniska nationalbiblioteket.
Både UNESCO och Europarådet har vidtagit flera rekognoserings- och kontaktskapande resor i det f.d. Jugoslavien. I juni 1993 hölls ett gemensamt möte mellan UNESCO och Europarådets parlamentariska församling i syfte att samordna insatserna. Europarådets parlamentariska församling antog i januari 1994 en resolution om åtgärder för att rädda kulturarvet i det f.d. Jugoslavien.
Utskottet vill i sammanhanget peka på den betydelse åtgärder mot skadorna på kulturarvet har för återuppbyggnadsarbetet i det f.d. Jugoslavien. Det är mot denna bakgrund angeläget att Sverige stöder de internationella ansträngningarna på området för att reparera krigets skador.
Med det anförda anser utskottet yrkande 8 i motion U618 (s) besvarat.
I motion U618 (s) föreslås också att regeringen tar initiativ till stöd för oberoende media (yrkande 10) och till utökat stöd till det civila samhället och fredskrafterna i det f.d. Jugoslavien (yrkande 11). Ett förslag med samma innebörd som det sistnämnda återfinns även i motion U808 (s), yrkande 6 (delvis).
Enligt utskottets uppfattning har centraldirigerade media i det f.d. Jugoslavien i många sammanhang verkat desinformerande och bidragit till att konflikterna förvärrats. Opartisk information fyller en viktig roll i arbetet för fred och försoning. Utskottet delar mot denna bakgrund motionärernas synpunkter på behovet av stöd till oberoende media och det civila samhället i det f.d. Jugoslavien. Enligt vad som inhämtats lämnar Sverige redan sådant stöd. Detta har i huvudsak kanaliserats genom bidrag till UNESCO.
Europarådets ministerkommitté har sedan en tid tillbaka också engagerat sig i frågan om stöd till oberoende media i det f.d. Jugoslavien. I mars 1993 hölls ett informellt koordinationsmöte med mediaföreträdare från det f.d. Jugoslavien. Detta resulterade i att beslut togs om en rad stödåtgärder för att bidra till överlevnad och förstärkning av oberoende media. Stödet har bl.a. bestått i att man i samarbete med International Federation of Newspaper Editors (FIEJ) och the International Federation of Journalists (IFJ) samt Unesco upprättat ett samordningscentrum för oberoende media i Ljubljana. Detta centrum ägnar sig i huvudsak åt regional kommunikation, men också åt att övervaka yttrandefriheten. Man ger också materiellt och tekniskt stöd. Ett annat projekt är ett utbildningsprogram för journalister där frågor som journalistetik och management behandlas.
Bilateral hjälp har också givits till enskilda organisationer i området. Dylik hjälp bör utgå även framgent. Man bör också framhålla betydelsen av kontakter mellan svenska enskilda organisationer och deras motsvarigheter i det f.d. Jugoslavien. En form av stöd, som enligt utskottets mening även bör nämnas, är de täta kontakter som regeringsledamöter och andra svenska partiföreträdare har med politiker, partier och enskilda organisationer i det f.d. Jugoslavien. Enligt utskottets mening är det ett naturligt led i ESK:s verksamhet att samarbeta med enskilda organisationer av den typ det här är fråga om.
Med det anförda anser utskottet yrkandena 10 och 11 i motion U618 samt yrkande 6 (delvis) i motion U808 besvarade.
3.2. Bosnien-Hercegovina -- Sanktionerna
3.2.1. Sammanfattning av motionerna
I likhet med den socialdemokratiska partimotionen om det f.d. Jugoslavien (U618) beskriver motionerna U612 (kds) samt U630 (fp) den allvarliga situationen i Bosnien-Hercegovina, den etniska rensningens följder samt det internationella samfundets hittillsvarande ansträngningar att söka lösa konflikten. Motionärerna framhåller att republiken Bosnien-Hercegovina är en fullvärdig stat i Europa, internationellt erkänd och invald som medlem i FN.
Folkmordet i Bosnien-Hercegovina uppfattas av motionärerna som resultatet av ett krig som initierats och genomförs med stöd av regeringarna såväl i Belgrad som i Zagreb. Detta gör det omöjligt att beskriva konflikten som ett renodlat inbördeskrig, anförs det bl.a. i motion U612 (kds).
Republiken Bosnien-Hercegovina har, hävdas det i motion U631 (fp), rätt att fortbestå som självständig stat av multietnisk karaktär inom de gränser som erkändes av FN och världssamfundet våren 1992. Detta föreslås riksdagen, enligt yrkande 1 i motionen, som sin mening ge regeringen till känna.
Det vapenembargo mot hela Jugoslavien som FN:s säkerhetsråd beslutade om i september 1991 har inte verkställts fullt ut, hävdas det i motion U631 (fp). I yrkande 2 begärs att riksdagen som sin mening skall ge regeringen till känna att sanktionerna mot Serbien-Montenegro måste fullföljas. I motionens yrkande 3 föreslås att regeringen skall verka för att samma sanktioner som nu gäller för Serbien-Montenegro också skall införas mot Kroatien. FN:s vapenembargo har vidare, enligt motionären, haft som främsta effekt att hindra Bosnien-Hercegovina från dess FN-stadgade rätt till självförsvar. I yrkande 4 begärs att riksdagen som sin mening skall ge regeringen till känna att vapenembargot mot Bosnien-Hercegovina bör hävas. Som enda yrkande i motion U612 (kds) framförs samma krav, nämligen att regeringen kraftfullt skall verka för ett hävande av vapenembargot mot Bosnien-Hercegovina.
I motion U631 (fp) anförs att den fredsplan som lagts fram som ett försök att lösa konflikten i det f.d. Jugoslavien, den s.k. Owen--Stoltenberg-planen, belönar aggression och bygger på principen att erövrat land skall få behållas. Planen utgör enligt motionären en entydig och slutlig kapitulation av omvärlden inför folkmordet i Bosnien-Hercegovina. I yrkande 5 begärs att regeringen skall agera för att få Owen och Stoltenberg utbytta som medlare i konflikten.
I nuvarande situation är det av avgörande betydelse, anförs det i motion U618 (s), att Sverige har förmåga att bedriva diplomatiskt arbete i Bosnien-Hercegovina och kan bilda sig en egen uppfattning om läget i regionen. Diplomatisk närvaro vore också en viktig politisk markering, anser motionärerna. I yrkande 4 föreslås därför att Sverige skall etablera diplomatisk representation i Sarajevo.
3.2.2. Utskottets överväganden
I motion U631 (fp), yrkande 1, framhålls Bosnien-Hercegovinas rätt att fortbestå som självständig stat.
Sverige har klart markerat sitt stöd för Bosnien-Hercegovinas ställning som självständig stat och mångkulturellt samhälle. Ett flertal uttalanden har gjorts i denna riktning. Senast vid utrikesministerns besök i Sarajevo under senhösten 1993 framförde den bosniska regeringen sin uppskattning av Sveriges klara ställningstagande i denna fråga.
De olika fredsförslag som presenterats av Jugoslavienkonferensen talar ej heller om att landet skall delas utan att Bosnien-Hercegovina skall fortsätta som ett folkrättssubjekt. Utskottet beklagar att indelningen i tre delrepubliker tycks bekräfta den etniska rensningens resultat. Samtidigt innehåller dock de förslag som lagts fram av Jugoslavien-konferensen element som är avsedda att motverka att effekterna av den etniska rensningen blir bestående. En fungerande samlevnad blir möjlig först när en vapenvila etablerats och ett fredsavtal föreligger.
Med det anförda anser utskottet yrkande 1 i motion U631 (fp) besvarat.
I motion U612 (kds) och motion U631 (fp), yrkande 4, krävs att vapenembargot mot Bosnien-Hercegovina hävs. I motion U631 (fp) krävs också att sanktionerna mot Serbien-Montenegro måste fullföljas (yrkande 2) och att samma sanktioner som nu gäller för Serbien-Montenegro också skall införas mot Kroatien (yrkande 3).
Utskottet konstaterar att FN:s säkerhetsråd med resolution 713 införde ett vapenembargo mot det dåvarande Jugoslavien. Detta har därefter kommit att fortsatt gälla mot de stater som uppstått ur Jugoslavien, däribland Bosnien-Hercegovina.
FN:s vapenembargo mot Jugoslavien infördes dels för att hindra tillförseln av vapen till området, vilket skulle riskera leda till en eskalering, dels för att vinna tid för en fredlig lösning.
Serbien-Montenegros roll och ansvar för kriget i Bosnien-Hercegovina, som påtalas av motionärerna, är också anledningen till att FN-sanktioner införts mot Serbien-Montenegro. Som ESK-ordförande har Sverige aktivt verkat för att sanktionerna upprätthålls.
Utskottet menar emellertid att övervägande skäl, trots vad som ovan anförts, talar mot att Sverige skall verka för att vapenembargot gentemot Bosnien-Hercegovina upphör i det rådande läget.
Ett upphävande av vapenembargot mot Bosnien-Hercegovina skulle gå stick i stäv med FN:s strävan mot demilitarisering och mot att, i vissa fall, ställa tunga vapen under FN-styrkornas kontroll. Risken är också påtaglig att ett vapeninflöde kraftigt skulle öka risken för omedelbara motåtgärder från dem som vapnen kunde tänkas användas mot. Faran för eskalering skulle på detta sätt öka. Till detta kommer att ett hävande av vapenembargot kräver ett beslut i säkerhetsrådet. Utsikterna för att vinna enighet för ett sådant beslut bland de fem ständiga medlemmarna kan betraktas som små.
Sverige har under hela konflikten i Bosnien-Hercegovina fördömt etnisk rensning och stött den bosniska regeringen och dess bejakande av mångkulturell samlevnad. Utskottet anser att utsikterna för att återupprätta tolerans och respekt för andra är större om den väpnade konflikten upphör och ett fredsavtal nås än om vapenleveranserna ökar.
Utskottet konstaterar att Sverige aktivt bidragit till det internationella samfundets ansträngningar att upprätthålla sanktionerna mot Serbien-Montenegro. Sveriges politiska linje har också klart deklarerats: sanktionerna kan hävas tidigast då ett fredsavtal för Bosnien-Hercegovina har implementerats och konkreta framsteg har gjorts i Krajina-frågan. Sverige har också påtalat att en normalisering med Serbien-Montenegro inte kan komma till stånd förrän en acceptabel lösning av Kosovo-frågan uppnåtts.
Utskottet ser med stort allvar på Kroatiens Bosnienpolitik, vilken har inneburit en eskalering av kriget. Utskottet menar också att Kroatiens stöd till en kroatisk statsbildning i Bosnien-Hercegovina avsevärt kan försvåra Kroatiens strävan att återupprätta sin suveränitet över Krajina. Sverige har gjort klart att om Kroatien fortsätter sin militära inblandning i Bosnien-Hercegovina kommer Sverige att stödja kraven på sanktioner mot Kroatien.
Med det anförda anser utskottet yrkandena 2--3 i motion U631 (fp) besvarade. Motion U612 (kds) och yrkande 4 i motion U631 (fp) avstyrks.
I motion U631 (fp), yrkande 5, begärs att regeringen skall verka för att Owen och Stoltenberg skall utbytas som medlare i Jugoslavienkonflikten.
Utskottet konstaterar att Sverige stödjer fredsprocessen, Jugoslavienkonferensen och dess medlare Owen och Stoltenberg. Senast vid säkerhetsrådets debatt den 14 februari om läget i Bosnien-Hercegovina uttrycktes svenskt stöd för medlarnas Owen och Stoltenberg arbete. Utskottet menar att det inte finns skäl att verka för att medlarna byts ut.
Därmed avstyrker utskottet motion U631 (fp), yrkande 5.
I motion U618 (s), yrkande 4, förslås att Sverige skall etablera diplomatisk representation i Sarajevo.
Utskottet konstaterar att regeringen i dag, den 17 februari, utser en svensk ambassadör i Sarajevo, vilken också beviljats agremang av värdlandet. Denne skall tills vidare vara stationerad i Stockholm men företa regelbundna resor till regionen. Regeringens bedömning är att en fast representation måste anstå åtminstone till dess säkerhetsläget så medger. Inget land har bl.a. av detta skäl ännu öppnat en ambassad på plats i Sarajevo.
Med det anförda anser utskottet yrkande 4 i motion U618 (s) besvarat.
3.3. Kosovo
3.3.1. Sammanfattning av motionerna
Flera av motionerna om läget i det f.d. Jugoslavien tar särskilt upp situationen i Kosovo. I den socialdemokratiska partimotionen, U618 (s), betonas nödvändigheten av att till varje pris förhindra en spridning av kriget. Läget i Kosovo anses därför vara av central betydelse. I motionens yrkande 3 föreslås att Sverige i ESK och FN skall verka för att direkta förhandlingar syftande till en mer autonom ställning för kosovoalbanerna kommer till stånd. Vidare krävs i yrkandet att ESK:s utsända rapportörer skall tillåtas återvända till Kosovo samt till områdena Vojvodina och Sandjak i Serbien. Härutöver skall Sverige i de nämnda internationella organen kräva att Serbien respekterar de mänskliga rättigheterna i Kosovo.
Även motionerna U617 (v) och U630 (fp) tar upp situationen i Kosovo. Situationen för de mänskliga fri- och rättigheterna i Kosovo beskrivs också i dessa motioner som mycket allvarlig. Den albanska majoritetsbefolkningen är utsatt för ett hårt förtryck. De av den serbiska regeringen framtvingade förhållandena sägs i motionerna närmast motsvara Sydafrikas apartheidsystem. I motion U630 (fp) yrkande 6 föreslås att Sverige bör verka för att ESK skickar observatörer till Kosovo.
I motion U617 (v) yrkande 4 föreslås att regeringen i FN skall verka för att ett eventuellt upphävande av FN-sanktionerna mot Serbien-Montenegro skall kopplas till kravet på respekt för de mänskliga rättigheterna i Kosovo. I motion U630 (fp) yrkande 1 begärs att riksdagen som sin mening skall ge regeringen till känna vad i motionen anförts om det allvarliga läget beträffande de mänskliga rättigheterna i Kosovo. Enligt motion U617 (v) yrkande 1 bör Sverige i FN verka för fördömande av apartheidsystemet i Kosovo.
Redan före Jugoslaviens sönderfall var Kosovo Europas kanske fattigaste område, anförs det i motion U630 (fp). Det kostsamma kriget i kombination med omvärldens ekonomiska sanktioner har, menar motionären, i mycket hög grad påverkat provinsen i ytterligare negativ riktning. I yrkande 2 begärs att regeringen omedelbart skall företa en heltäckande analys av läget i Kosovo. I yrkande 5 föreslås att beslut fattas om att Sverige ånyo bör skicka en parlamentarikerdelegation till Kosovo. Sverige bör också, enligt vad som föreslås i motionens yrkande 7, verka för att fria och oberoende radiosändningar på albanska kan startas i Kosovo.
3.3.2. Utskottets överväganden
I den socialdemokratiska partimotionen U618, yrkande 3 (delvis), föreslås bl.a. att Sverige i ESK och FN skall verka för att direkta förhandlingar syftande till en mer autonom ställning för kosovoalbanerna kommer till stånd. Vidare yrkas att ESK:s utsända rapportörer skall tillåtas återvända till Kosovo samt till områdena Vojvodina och Sandjak i Serbien. Också i motion U630 (fp), yrkande 6, krävs att Sverige bör verka för att ESK skall få sända observatörer till Kosovo.
Utskottet anförde i sitt betänkande 1992/93:UU21 att Sverige helt ställt sig bakom Jugoslavienkonferensen, vars arbete bl.a. syftar till att återge Kosovo någon typ av autonom status.
Enligt vad utskottet erfarit har företrädare för regeringen vid ett flertal tillfällen, senast vid ESK:s ministerrådsmöte i Rom i december 1993, verkat för ESK:s antagande av kraftfulla uttalanden i vilka det f.d. Jugoslavien (Serbien-Montenegro) uppmanats att respektera de mänskliga rättigheterna i Kosovo, Sandjak och Vojvodina. I samma uttalanden har krävts att ESK:s missioner till dessa områden snabbt och ovillkorligen måtte få återvända.
I egenskap av ESK:s ordförande kritiserade utrikesminister af Ugglas såväl i uttalanden som i samtal och korrespondens med företrädare för regimen i Belgrad kraftigt dess beslut att inte vidare låta ESK:s missioner verka i Kosovo, Sandjak och Vojvodina. Som medlem i ESK:s trojka fortsätter Sverige dessa ansträngningar.
Under höstens generalförsamling i FN har Sverige varit medförslagsställare till en resolution i vilken krävs att ESK:s monitorer åter släpps in i Serbien-Montenegro.
Enligt utskottets uppfattning är utplacerandet av ESK-missioner i de aktuella områdena särskilt angeläget enär risken för konfliktspridning dit kan bedömas öka i samband med ett eventuellt avtrappande av stridigheterna i Bosnien-Hercegovina.
Med det ovan anförda anser utskottet motion U618 (s), yrkande 3 (delvis), och motion U630 (fp), yrkande 6, besvarade.
I samma motion och samma yrkande (U618 [s], yrkande 3 [delvis]) framhålls att Sverige i ESK och FN skall kräva att Serbien respekterar de mänskliga rättigheterna i Kosovo. Också motionerna U630 (fp), yrkande 1, och U617 (v), yrkande 1, tar upp olika aspekter av MR-läget i Kosovo. I yrkande 4 i den sistnämnda motionen krävs att ett eventuellt upphävande av FN-sanktionerna mot Serbien-Montenegro skall kopplas till kravet på respekt för de mänskliga rättigheterna i Kosovo.
Utskottet konstaterar att Sverige, genom aktiv medverkan i förhandlingarna om och medförslagsställarskap till resolutioner om bl.a. situationen i Kosovo i FN:s generalförsamling och i Kommissionen för de mänskliga rättigheterna, tillsammans med andra länder har uppmärksammat kränkningarna av de mänskliga rättigheterna i Kosovo. I den senaste av dessa resolutioner, antagen av generalförsamlingen hösten 1993, uttrycks djup oro över den förvärrade situationen för de mänskliga rättigheterna i Kosovo. Den diskriminering och de kränkningar som begås av de serbiska myndigheterna gentemot kosovoalbanerna fördöms kraftigt. De serbiska myndigheterna uppmanas i resolutionen att omedelbart tillåta internationell övervakning av de mänskliga rättigheterna i landet och att ändra sitt beslut att inte låta ESK:s långtidsmissioner i Kosovo, Sandjak och Vojvodina fortsätta sin verksamhet.
Utskottet utgår från att Sverige kommer att uppmärksamma situationen i Kosovo även under vårens möte med FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna.
De ekonomiska sanktioner som är i kraft mot Serbien-Montenegro har beslutats av FN:s säkerhetsråd och kan endast upphävas genom rådets beslut. När sanktionerna först infördes kopplades deras giltighet till upphörandet av all inblandning från den jugoslaviska folkarmén i Bosnien-Hercegovina och till respekt för landets territoriella integritet. I samband med det senaste sanktionsbeslutet framhöll rådet att man är beredd att överväga ett gradvis hävande av sanktionerna när ett fredsavtal godkänts av de tre parterna i Bosnien-Hercegovina och det kan visas att bosnienserberna godvilligt samarbetar för att genomföra ett sådant avtal.
Sanktionerna mot Serbien-Montenegro är således formellt kopplade till situationen i Bosnien-Hercegovina. Det ligger dock inom ramen för säkerhetsrådets mandat att avgöra när och på vilka villkor de skall hävas. Sverige har förklarat (den 2 februari i ett anförande inför Jugoslavienkonferensen) att sanktionerna måste fortsätta tillämpas bestämt och att en normalisering i relationerna med Serbien-Montenegro inte kan inledas förrän ett godtagbart fredsfördrag undertecknats och fredsprocessen i Krajina har resulterat i substantiella framsteg. Sverige uttryckte vidare att en fullständig normalisering krävde att Serbien börjar behandla sina minoriteter enligt vad som förväntas av en rättsstat, vilket bl.a. innebär en rättvis och rimlig överenskommelse om Kosovo och ett slut på förtrycket där.
Med det ovan anförda anser utskottet motion U618 (s), yrkande 3 (delvis), motion U630 (fp), yrkande 1, samt motion U617 (v), yrkandena 1 och 4, besvarade.
I motion U630 (fp), yrkande 2, föreslås att regeringen omedelbart gör en heltäckande analys av förhållandena i Kosovo samt, yrkande 5, att en parlamentarikerdelegation sänds dit.
Sedan några år tillbaka existerar två samhällen parallellt -- det serbiska och det kosovoalbanska -- med mycket liten kontakt med varandra. Den serbiska överhögheten upprätthålls genom omfattande polisiär och militär närvaro. Det är ingen tvekan om att betydande kränkningar av de mänskliga rättigheterna förekommer. Läget i Kosovo inger allvarlig oro. Utländska observatörer har förhindrats att besöka området.
Enligt vad utskottet erfarit följer regeringen fortlöpande läget i Kosovo så noga som det är möjligt. Något initiativ med anledning av motion U630 (fp) yrkande 2 är därför för närvarande ej påkallat.
Med det anförda anser utskottet yrkande 2 i motion U630 (fp) besvarat.
Utskottet anser det angeläget att breda internationella kontakter upprätthålls med företrädare för det kosovoalbanska samhället. I den mån viseringar kan erhållas kan detta ske bl.a. genom besök av enskilda riksdagsledamöter och grupper av parlamentariker. Frågor om besök av officiella delegationer från Sveriges riksdag handhas av talmanskonferensen och faller utanför utrikesutskottets beredningsområde.
Med det anförda anser utskottet yrkande 5 i motion U630 (fp) besvarat.
I motion U630 (fp) yrkas också (yrkande 7) att Sverige bör verka för att fria och oberoende radiosändningar på albanska kan startas i Kosovo.
Utskottet har tidigare i detta betänkande berört den problematiska situationen beträffande press, radio och TV i det forna Jugoslavien och därvid framhållit det angelägna i att stödja oberoende media. Enligt utskottets mening bör det dock ankomma på regeringen att, inom ramen för det stöd som utgår, pröva om insatser för oberoende radiosändningar på andra språk som talas i området är en lämplig åtgärd.
Med det ovan anförda anser utskottet yrkande 7 i motion U630 (fp) besvarat.
4. Hemställan
Utskottet hemställer
1. beträffande insatser för återuppbyggnadsarbetet i forna Jugoslavien m.m. att riksdagen förklarar motion 1993/94:U618 yrkandena 1 och 2 samt motion 1993/94:U808 yrkande 6 i berörd del besvarade med vad utskottet anfört,
2. beträffande stöd till krigsförbrytartribunalen att riksdagen förklarar motion 1993/94:U618 yrkande 5 besvarad med vad utskottet anfört,
3. beträffande åtgärder mot skador på kulturarvet att riksdagen förklarar motion 1993/94:U618 yrkande 8 besvarad med vad utskottet anfört,
4. beträffande stöd till oberoende media m.m. att riksdagen förklarar motion 1993/94:U618 yrkandena 10 och 11 samt motion 1993/94:U808 yrkande 6 i berörd del besvarade med vad utskottet anfört,
5. beträffande Bosnien-Hercegovinas folkrättsliga status att riksdagen förklarar motion 1993/94:U631 yrkande 1 besvarad med vad utskottet anfört,
6. beträffande vapenembargo och sanktioner att riksdagen avslår motionerna 1993/94:U612 och 1993/94:U631 yrkande 4 samt förklarar motion 1993/94:U631 yrkandena 2 och 3 besvarad med vad utskottet anfört,
7. beträffande medlare i Jugoslavienkonflikten att riksdagen avslår motion 1993/94:U631 yrkande 5,
8. beträffande diplomatisk representation i Sarajevo att riksdagen förklarar motion 1993/94:U618 yrkande 4 besvarad med vad utskottet anfört,
9. beträffande kosovoalbanernas ställning att riksdagen förklarar motionerna 1993/94:U618 yrkande 3 i berörd del och 1993/94:U630 yrkande 6 besvarade med vad utskottet anfört,
10. beträffande mänskliga rättigheter i Kosovo att riksdagen förklarar motion 1993/94:U618 yrkande 3 i berörd del, motion 1993/94:U630 yrkande 1 samt motion 1993/94:U617 yrkandena 1 och 4 besvarade med vad utskottet anfört,
11. beträffande analys av situationen i Kosovo att riksdagen förklarar motion 1993/94:U630 yrkande 2 besvarad med vad utskottet anfört,
12. beträffande besök av parlamentarikerdelegation i Kosovo att riksdagen förklarar motion 1993/94:U630 yrkande 5 besvarad med vad utskottet anfört,
13. beträffande radiosändningar på albanska att riksdagen förklarar motion 1993/94:U630 yrkande 7 besvarad med vad utskottet anfört.
Utskottet hemställer att ärendet avgörs efter endast en bordläggning.
Stockholm den 17 februari 1994
På utrikesutskottets vägnar
Daniel Tarschys
I beslutet har deltagit: Daniel Tarschys (fp), Pierre Schori (s), Alf Wennerfors (m), Inger Koch (m), Mats Hellström (s), Maj Britt Theorin (s), Pär Granstedt (c), Karl-Erik Svartberg (s), Göran Lennmarker (m), Nils T Svensson (s), Fanny Rizell (kds), Lars Moquist (nyd), Viola Furubjelke (s), Karl-Göran Biörsmark (fp) och Kristina Svensson (s).
Från Vänsterpartiet, som inte företräds av någon ordinarie ledamot i utskottet, har suppleanten Bertil Måbrink (v) närvarit vid den slutliga behandlingen av ärendet.