Anf. 121 Ronny Olander (S)
Herr talman! Nu ska vi diskutera vissa socialförsäkringar. Det var intressant med det sista inlägget om var vi kom ifrån. Jag kommer för min del från Skåne, men det hörs kanske. Jag ska försöka tala tydligt så att alla förstår.
Men här är representanter från Stockholm, Enköping, Norrköping, Skåne, Småland, Göteborg, Dalarna, Alvesta, Härnösand, Katrineholm, och så vidare. Vi kommer från hela Sverige. Jag lärde mig att nu ska vi se var vissa kommer ifrån och ställa frågor om det. Så blir det också gjort.
Herr talman! Jag vill börja med att yrka bifall till våra s-reservationer som vi har tillsammans med Vänstern och Miljöpartiet.
Vi socialdemokrater kom hit och är här för att vi vill diskutera helheten i politiken. Tyvärr har vi tvingats under ett par års tid att som i dag i vissa socialförsäkringsfrågor diskutera delar av en helhet som inte vi känner till. Men det gör förmodligen ni som tillhör Moderaterna och som det känns - det kanske är en upplevelse bara - de tre stödpartierna till Moderaterna. Ni blir kanske lite arga över det inlägget, men det känns mer och mer från en oppositionsroll som att när far har talat i huset - så var det förr - då lyder ungarna.
Vi är intresserade av att diskutera helheten. Vi väljer att göra det även i dag. Vi har hört flera gånger under hand från företrädarna för allianspartierna - säger jag nu denna gång - att det ska vi inte diskutera nu och här, utan nu ska vi bara diskutera en liten del av människors vardag. Det är det vi protesterar mot.
Vi har vid ett flertal tillfällen - jag ska strax komma in på själva betänkandet - krävt möjlighet att diskutera helheten. Därför nämner jag den parlamentariska kommitté som ni krävde 2004. Vi gjorde ett arbete. Vi satte Anna Hedborg på spåret direkt. Vad ska det innehålla? Vad ska det betyda för människors vardag här i Sverige?
Vi har försökt att komma till skott med den parlamentariska utredningen. Vi har en rätt så hyfsad erfarenhet av den reformerade pensionsuppgörelsen. Dock var ni på väg i en riktning som inte vi accepterade, men det blev återställt. Så det är helt okej.
Vi tror också att många aktörer, inte bara familjerna med sina betingelser, väntar in den här parlamentariska utredningen. Jag ska ärligt erkänna för min del att jag är jättetrött på detta nu. Hade jag fått bestämma - det får jag inte som tur är - hade jag sagt att sanden i timglaset strax har runnit ut. Ni kan väl lätta på förlåten, ni som tänker ta till orda här, och förhoppningsvis innan nyårsskiftet kommer - vi har en stor debatt den 17 december - göra ett tillkännagivande.
När det gäller våra reservationer tycker vi att det är positivt att personer som har en icke tidsbegränsad sjukersättning nu får möjlighet att arbeta mer. Det tycker vi är bra, och det ställer vi upp på. Men det finns oklarheter rörande de särskilda reglerna när det gäller personkretsens omfattning. Vi har lite synpunkter på Försäkringskassans hantering och tillämpning för olika grupper. Vi är lite osäkra på fribeloppets storlek vid olika omfattning av sjukersättning. Beräkningen av sjukpenninggrundande inkomst är också oklar liksom konsekvenserna för jämställdheten.
Vi trycker på att man av denna reform i sin helhet precis som alla andra reformer som ni har satt i sjön med mycket hög hastighet - en del har tagit betydligt längre tid - ska göra en rejäl uppföljning vad gäller kvalitet och kvantitet. Uppföljning ska också göras av undantagen från sjuklönelagen.
Det är rimligt att ställa den typen av krav. Normalt sett, om ni hade ställt sådana när ni befann er i opposition, hade vi tillmötesgått det. Men med den ton som vi nu samtalar med varandra i kan man känna att det har blivit en rejäl cementering av blockpolitiken. Det som var på väg att lösas upp på något sätt har blivit: vi fyra. Vi hör det vid varje möte: vi och vi och vi. Och så är det: ni i oppositionen.
Det blir problem för statsvetare och historiker en gång som ska skriva historien, som ska titta tillbaka på den här perioden. Ni har i princip i två års tid stått här i talarstolen och sagt att allt som inte var riktigt var Socialdemokraternas fel. Vi hade gärna fortsatt att regera. Det skilde sig inte åt med så många röster. Sju mandat är väl 60 000-70 000 röster. Vi hade gärna fullföljt hela den inriktning som vi hade vad det gäller jobben, sysselsättning, utbildning, och så vidare.
Det som var bra säger ni var högkonjunkturen. Vi socialdemokrater får bara ta skott för det som ni upplever som dåligt. Som någon talare har sagt innan: Anders Borg säger som finansminister att det tar två år att upptäcka den borgerliga politiken. Jag tycker att han i många delar har ett intressant resonemang.
När vi nu är här är det den globala krisen det handlar om. Den förnekar ingen. Men hur ska historiker och statsvetare veta när ni styrde och ställde?
Ni måste fundera på ert förhållningssätt. Jag har varit några år i riksdagen. Det är en jättekonstig argumentering ni har. Det måste jag få lov att säga.
Det är ett väldigt intressant resonemang om företagarna. Jag ska avslöja en hemlighet för er. Jag träffar många företagare och har gjort det under många år. Ibland möter jag företagare som har lyssnat på er och kaxar upp sig mot en. Då säger jag: Gå hem och titta i räkenskapsböckerna! När tjänade ni pengar? säger jag till dem. Och vem styrde då? Var det inte vi socialdemokrater med Vänstern och Miljöpartiet som styrde? Ring upp och tala om det för mig! Det är ingen som har ringt ännu. De är åtskilliga.
Så fundera på det! Vi och ni har all förtjänst av att det går bra för företagarna. De ska tjäna sina pengar, för då kan de anställa och ha folk i sysselsättning, självfallet. Men löntagarna ska också tjäna sina pengar, absolut. När ni för ett resonemang om arbetsgivaravgifter är det avräknat från det tillgängliga löneunderlaget. Så det är inte någon som kan säga: Det är mina pengar.
Egentligen skulle pengarna tillbaka till löneförhandlingar igen för att stimulera efterfrågan. Det är där vi har hamnat. Det är där det blir problem med argumenteringen när vi diskuterar i vårt socialförsäkringsutskott. När efterfrågan sjunker - det är precis vad som händer nu - minskar köpkraften, ökar varslen och så vidare. Tänk på det i er argumentering!
Ni får argumentera hur ni vill och gör det också, har jag märkt. Det var inte det jag menade egentligen.
I vår reservation 3 anser vi att medborgarinsyn och förtroendemannainflytande har en viktig funktion att fylla när socialförsäkringsfrågor hanteras. Medborgarinsyn är också en fråga om att värna legitimiteten för systemen. En liknande lagändring som ni hittade på förra gången avslogs hösten 1994 när vi kom tillbaka.
Med det vill vi också påminna er om att ni nu har avskaffat jättemycket inflytande och medborgarinsyn, vilket inte är till gagn för själva socialförsäkringssystemens legitimitet. Det är inte heller till gagn för människors trygghet. Det blir färre och färre som kan diskutera de här oerhört viktiga frågorna.
När försäkringsdelegationerna åkte, vad tyckte ni om det? Det var adjö med dem. De skulle rapportera direkt upp till regeringen utan att gå via Försäkringskassan. Socialförsäkringsnämnderna åkte också. Universitetsstyrelserna förändrade man, liksom arbetsförmedlingsnämnderna och så vidare.
Ni argumenterar för att politiker inte ska vara med och styra och ställa. Men när det kniper i världsekonomin, vilka är det då som rycker in på scenen? Ja, just det! Då får politikerna rycka in och försöka ställa till rätta det som marknadskapitalisterna inte har lyckats med.
Fundera på det i fortsättningen också! Ta en tankegång kring detta!
Det medborgarorgan som vi yrkade på har ni inte ens bemödat er om att ta upp, utan det är bara adjö med det, i väg med det.
Fundera på detta med att stora administrativa statliga system körs mot varandra med material om en person och det ramlar ut en signallista som sedan ska hanteras: Vilka garantier och säkerhetssystem finns inbyggda som kan tolka det materialet? Här i riksdagen har den personliga integriteten en gång stått högt i kurs, och förhoppningsvis gör den det nu också. Men ni kan inte bara tro att det bara är att köra datasystemen mot varandra när det gäller den typen av system. Hur ska det som kommer ut där hanteras? Det har vi riktat mycket kritik mot, och vi kommer att fortsätta att göra det.
Det som känns oroväckande är att ni har intagit en attityd ungefär i stil med att lite mer än hälften av Sveriges befolkning, de som röstade på er, har rätt och vi i den andra hälften har fel. Det är inte så man bygger broar mellan människors olika åsikter i ett land. Man funderar på hur just de här frågorna ska hanteras. Det är en sak som gör att vi från socialdemokratins håll är väldigt oroliga.
Där väntar ett tudelat Sverige, där de som är rika, starka och friska belönas. Det finns ingen i denna sal som kan säga att "jag svär mig fri för mig och min familj", att ingen kommer till skada och ingenting händer. De som då blir sjuka och arbetslösa kallar ni "bidragstagare", inte i den positiva meningen utan i en negativ mening. Det borde stämma er till eftertanke i kommande debatter när ni åberopar vad som är gjort.
Ett medskick om det nu blir någon parlamentarisk utredning skulle kunna vara att vi står för standardtrygghet, inkomstbortfallsprincipen, betala skatt efter bärkraft, generationskontrakt och en generell välfärdspolitik som omfattar alla, individuellt anpassad genom inkomstbortfallsprincipen, där vård, skola och omsorg och boendet är oerhört viktiga delar i ens liv.
Jobbskatteavdraget - vem premieras där? Ja, inte är det de sjuka och arbetslösa, studerande eller pensionärer. Om man ska hålla ihop ett samhälle är det väl rimligt att alla får vara med och dela på kakan, inte sant? Det känns väldigt orättvist att ni gör på detta sätt.
De stora huvudorganisationerna LO, TCO och Saco står också bakom de här viktiga principerna. Så uppfattar jag det i alla de skrifter som vi får ta del av.
Herr talman! Jag ska avsluta med att bara än en gång påminna om att vi inte kommer att tigga om den parlamentariska utredningen. Om ni inte är intresserade, säg ifrån! Tänker ni långhala ännu mer än vad ni gör, säg bara ifrån! Det är rimligt.
Nu har ni snart kört igenom allt. Vad ska vi sedan diskutera? Är det småsmulor kring den rikes bord, eller vad är det vi ska diskutera sedan? Ska vi köra om hela argumenteringen igen? Jag vet att ni inte är riktigt överens när det gäller om a-kassan ska vara obligatorisk eller inte, och då kan ni smälla in en utredning över valet så har ni kommit undan detta.
Fundera på hur viktigt det är med stora trygga generella välfärdssystem och hur många som har lämnat a-kassan! Det är 140 stycken som trillat ur trygghetssystemen sedan 2006. Fundera på det!
(Applåder)
I detta anförande instämde Kurt Kvarnström, Jasenko Omanovic och Siw Wittgren-Ahl (alla s) samt Gunvor G Ericson (mp).