Advokatarvoden betalda av allmänna medel
Motion 2000/01:Ju405 av Kia Andreasson (mp)
Ärendet är avslutat
- Motionskategori
- Fristående motion
- Tilldelat
- Justitieutskottet
Händelser
- Inlämning
- 2000-10-05
- Granskning
- 2000-10-11
- Hänvisning
- 2000-10-11
- Bordläggning
- 2000-10-11
Motioner
Motioner är förslag som riksdagens ledamöter har lämnat till riksdagen.
Förslag till riksdagsbeslut
1. Riksdagen begär att regeringen initierar en översyn av ersättningssystemet för den offentliga rättshjälpen.
2. Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening att man i samband med översynen av ersättningssystemet särskilt uppmärksammar behovet av en tydlig kostnadsredovisning för de offentliga biträdena och advokaterna samt att tillsynen och kontrollen av kostnadsredovisningarna avsevärt förbättras.
Bakgrund
Riksdagen har antagit en ny rättshjälpslag som trädde i kraft den 1 december 1997. Avsikten var att modernisera rättshjälpslagstiftningen och åstadkomma besparingar på rätthjälpsanslaget med minst 200 miljoner kronor per år. En principiell förändring var att rättshjälpen blev subsidiär till rättsskyddet. Det innebär att den som har en rättsskyddsförsäkring som täcker den aktuella angelägenheten inte får rättshjälp. Inte heller skall den som med hänsyn till sitt försäkringsskydd i övrigt eller sina ekonomiska och personliga förhållanden borde haft en rättsskyddsförsäkring kunna få rättshjälp om det inte finns särskilda skäl.
Det finns två parallella system i rättshjälpen, det privata rättsskyddet och den offentliga rättshjälpen. Av det senare systemet gavs inga förslag på förändringar. Den största delen (90%-95%) av den offentliga rättshjälpen går till advokat- och biträdesarvoden. Under en tioårsperiod har advokaternas timarvoden ökat med dubbelt så mycket som konsumentprisindex, som beräknas av SCB, under samma period. Redan mycket blygsamma förändringar när det gäller timersättningen ger kraftiga förändringar i den totala kostnadsnivån. Timkostnadsnormens utveckling de senaste tiotalet år har varit orsak till en stor del av den ökande belastningen på rättshjälpsanslaget.
Offentliga försvarares och biträdens arvoden
Ovan nämnda personer har enligt rättegångsbalken rätt till skälig ersättning för arbete, tidsspillan och utlägg.
Timkostnadsnormen föreslås av Domstolsverket och fastslås av regeringen. Tidsspillan kan noggrant redovisas liksom kvitton på utlägg som gjorts. Det är de enskilda domstolarna som ska godkänna kostnaderna i samband med slutpläderingen av ett ärende. Domstolarna har att avgöra om anspråken är skäliga. Domstolarna detaljgranskar inte anspråken utan bedömer uppdragets art och omfattning, skicklighet och omsorg samt tid som nedlagts. Domstolarna kan skära ned kostnaderna och Domstolsverket kan göra en extra kontroll. Detta förekommer.
Vi anser att kontrollen av arvodenas storlek många gånger görs summariskt. De flesta andra yrkeskategorier måste redovisa sina arvoden mycket noggrannare. Domstolarna har olika synsätt, där vissa är strängare än andra. Domstolsverket gör ej heller löpande, djupare kontroller. Vi anser att det finns för många kriterier som är luddigt utformade. Det finns utrymme för godtycke och kriterierna blir omöjliga att kontrollera.
Klienternas önskan om speciella advokater som har gjort sig kända genom media, fördyrar också rättshjälpen som tas ur offentliga medel. En eftersökt försvarsadvokat har ofta flera mål samtidigt. Advokatens kalender styr tider för rättegången. För att undvika förseningar måste domstolarna godkänna ökade omkostnader. Ett exempel är vid brandrättegången i Göteborg där den ena advokaten tog flyg från sitt sommarhus i Spanien. Skattepengar fick bekosta både flygbiljett och tiden som åtgick för resan för att inte skjuta upp förhandlingen. Ett annat exempel är kommande rättegång om Hallandsås- problematiken, där kända anlitade försvarsadvokater inte kan tjänstgöra den föreslagna tiden utan vill skjuta på rättegången upp till ett år.
Vi anser att rätten att välja advokat ska finnas, men om inte den utsedda advokaten har tid måste annan utses utan tidsspillan; ej heller ska extraordinarie insatser som fördyrar förhandlingen godkännas på grund av att advokaten är överbokad.
De instanser som har till uppgift att ansvara för tillsyn och uppföljning på rättshjälpsområdet har inte lyckats. Ingen myndighet ansvarar för att kostnaderna hålls nere. Ej heller Rättshjälpsmyndigheten gör en djupgående kontroll av advokaters ersättningsanspråk, utan visar brister i redovisning och i de ekonomiadministrativa rutinerna, vilket konstaterats av RRV.
Stockholm den 27 september 2000
Kia Andreasson (mp)
Yrkanden (3)
- 1Riksdagen begär att regeringen initierar en översyn av ersättningssystemet för den offentliga rättshjälpen.
- Behandlas i
- Kammarens beslut
- =utskottet
- 1Riksdagen begär att regeringen initierar en översyn av ersättningssystemet för den offentliga rättshjälpen.
- Behandlas i
- 2Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening att man i samband med översynen av ersättningssytemet särskilt uppmärksammar behovet av en tydlig kostnadsredovisning för de offentliga biträdena och advokaterna samt att tillsynen och kontrollen av kostnadsredovisningarna avsevärt förbättras.
- Behandlas i
- Kammarens beslut
- =utskottet
Intressenter
Motioner
Motioner är förslag som riksdagens ledamöter har lämnat till riksdagen.