Brottsoffren
Motion 2000/01:Ju930 av Gun Hellsvik m.fl. (m)
Ärendet är avslutat
- Motionskategori
- Fristående motion
- Tilldelat
- Justitieutskottet
Händelser
- Inlämning
- 2000-10-05
- Granskning
- 2000-10-11
- Hänvisning
- 2000-10-11
- Bordläggning
- 2000-10-11
Motioner
Motioner är förslag som riksdagens ledamöter har lämnat till riksdagen.
1 Förslag till riksdagsbeslut
1. Riksdagen begär att regeringen lägger fram förslag om brottsoffers rätt till information vid gärningsmäns permissioner.
2. Riksdagen beslutar återställa den ursprungliga ordningen avseende dispositionen av influtna medel till Brottsofferfonden i enlighet med vad i motionen anförs.
3. Riksdagen begär att regeringen lägger fram förslag avseende ännu icke genomförda, men av Brottsofferutredningen föreslagna, brottsofferstödjande åtgärder.
4. Riksdagen begär att regeringen lägger fram förslag om ett 20-procentigt avdrag på fångarnas ersättning att användas till finansieringen av Brottsofferfonden.
5. Riksdagen begär att regeringen lägger fram förslag till ändring i 45 § lagen (1974:03) om kriminalvård i anstalt.
6. Riksdagen begär att regeringen lägger fram förslag till ändring av delgivningsreglerna.
7. Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om inställda huvudförhandlingar i brottmål.
8. Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om tredskodom.
9. Riksdagen begär att regeringen lägger fram förslag till skärpning av straff för övergrepp i rättssak.
10. Riksdagen begär att regeringen återkommer med förslag med anledning av departementspromemorian Ds 1995:1, Vittnen och målsäganden i domstol.
11. Riksdagen begär att regeringen lägger fram förslag till ändring av regler för ersättning till vittnen.
12. Riksdagen begär att regeringen lägger fram förslag om ändring av rättegångsbalken i syfte att bereda målsägande och brottsoffer en rätt att yttra sig under huvudförhandling.
13. Riksdagen begär att regeringen lägger fram förslag till ändrade regler för kränkningsersättning.1
14. Riksdagen begär att regeringen lägger fram förslag om förbättrade möjligheter till ersättning för ren förmögenhetsskada på grund av brott. 1
15. Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om brottsoffrens behov av uppgifter om omyndig lagöverträdares vårdnadshavare. 16. 1 Yrkandena 13 och 14 hänvisade LU.
2 Ge brottsoffren en starkare ställning
De många brottsoffren i vårt land är en bekräftelse på rättsstatens oförmåga att sörja för en av de mest centrala uppgifter, nämligen att tillförsäkra sina medborgare trygghet till liv och egendom. Brottsoffren har rätt att kräva att deras anmälningar utreds. Att straff döms och verkställs är dessutom av stor betydelse för allmänhetens förtroende för rättssamhället och en upprättelse för brottsoffret.
Varje brottsoffer bär på sin unika upplevelse av de mest skiftande brott. Oberoende av vad man upplevt bär man oftast med sig känslan av att ha blivit kränkt, skrämd och förnedrad.
Även om intresset för brottsoffren sedan de borgerliga regeringsåren kommit allt mer i fokus i den kriminalpolitiska debatten återstår mycket att göra. Samhället har en skyldighet mot varje brottsoffer att hitta gärningsmannen.
Genom lagstiftning och tillräckliga resurser samt insatser som främjar och utvecklar de ovärderliga frivilliga insatserna som t.ex. brottsofferjourer, vittnesstödjare m.m. kan vi gemensamt hjälpa brottsoffren att komma tillbaka till ett normalt liv. Även en levande debatt om dessa frågor är en viktig del i den processen.
Det måste finnas poliser som har tid att komma. Brottsoffrets trygghet och skyddsbehov måste prioriteras. Genom brottsförebyggande åtgärder och genom att upptäcktsrisken ökas med hjälp av fler poliser kommer antalet brottslingar att minska och därmed även antalet brottsoffer.
Brottsoffret bör ha rätt att bli förvarnad inför de permissioner som gärningsmannen beviljas.
Brottsoffer måste ha rätt till stöd och information. Insatser till förmån för brottsoffren utgör en central del av den moderata kriminalpolitiken. Mot den bakgrunden presenteras i denna motion en rad förslag inom olika områden, som alla har till syfte att skapa bättre förutsättningar för att bistå brottsoffren och stärka deras ställning och självförtroende.
3 Låt fångarna i större utsträckning vara med och finansiera Brottsofferfonden
Under den borgerliga regeringen inrättades Brottsofferfonden i syfte att förbättra brottsoffrens situation. Finansieringen av fonden skulle ske dels genom en avgift, dels genom att fångarnas ersättning minskades med ett 20-procentigt avdrag samt genom en avgift, som tas ut av personer som döms för brott där fängelse ingår i straffskalan. Socialdemokraterna motsatte sig detta med motiveringen att fångarna behövde sina pengar. Trots sin tidigare inställning bibehölls avgiften efter den socialdemokratiska regeringens tillträde hösten 1994.
Den 1 juli 1995 ändrades reglerna i syfte att ställa influtna medel till regeringens disposition för brottsförebyggande arbete i stället för till Brottsoffermyndighetens förfogande.
Enligt vår uppfattning framstår regeringens omdisponering av fondmedlen från brottsofferinriktad verksamhet till brottsförebyggande insatser som missriktad då brottsförebyggande arbete ligger inom polismyndighetens ansvarsområde. Medlen till detta arbete bör åter inbegripas i den budget som ställs till Rikspolisstyrelsens förfogande.
Fångarnas ersättning har höjts, varför vi anser att det åter är dags att ta upp förslaget om ett 20-procentigt avdrag på fångarnas ersättning. Detta skulle också vara en naturlig utveckling av kriminalpolitikens fokusering på brottsoffrets situation. Avdraget skall som tidigare framgå av fångarnas lönebesked. Enligt vår uppfattning finns det en betydelsefull pedagogisk poäng med denna ordning, eftersom den dömde regelbundet påminns om att han betalar till Brottsofferfonden.
Vi delar inte regeringens och Brottsofferutredningens tveksamhet till att avskaffa det nuvarande förbudet mot utmätning av den intagnes arbetsersättning i 45 § lagen (1974:03) om kriminalvården i anstalt. Enligt vår uppfattning skulle ett avskaffande av förbudet inte bara stämma bättre överens med den allmänna rättskänslan än vad den nuvarande ordningen gör utan också kunna bidra till en ytterligare förstärkning av Brottsofferfonden och det brottsförebyggande arbetet i stort. Därför bör regeringen snarast återkomma till riksdagen med kompletterande förslag.
Brottsofferutredningen (SOU 1998:40) lade fram ett paket av brottsofferstödjande åtgärder. En del av Brottsofferutredningens förslag är fortfarande föremål för beredning inom Regeringskansliet. Vi vill understryka vikten av detta arbete och förväntar oss att regeringen snarast återkommer till riksdagen med resterande förslag.
4 Misslyckade delgivningar och inställda brottmål drabbar brottsoffren
Ett påtagligt problem inom domstolsväsendet är det stora antalet inställda rättegångar i brottmål. När den misstänkte gång på gång kan förhala rättegången genom att inte infinna sig till utsatt förhandling, leder detta inte bara till resursslöseri för domstolen, utan också till negativa konsekvenser för brottsoffret.
Svårigheten att delge vissa misstänkta gärningsmän innebär kostnader och merarbete för rättsväsendet men orsakar framför allt onödigt lidande för brottsoffren. I vissa fall har det gått så långt att misstänkta brott hunnit preskriberas på grund av att gärningsmannen hållit sig undan för delgivning.
För brottsoffret innebär detta - förutom oron och frustrationen över att gärningsmannen går fri - att möjligheten att få bistånd från åklagare vid talan om skadestånd på grund av brott går förlorad. Om brottet preskriberas återstår för brottsoffret att väcka skadeståndstalan enligt reglerna för civilprocessen. I dessa fall får brottsoffret med eller utan ombud själv föra sin skadeståndstalan mot gärningsmannen.
En möjlig åtgärd för att komma till rätta med detta otillfredsställande förhållande - för både brottsoffer och för rättsordningen i stort - vore att ändra delgivningsreglerna så att den misstänkte skulle anses delgiven och preskriptionen därmed bruten redan när den misstänkte delges förundersökningsprotokollet.
Även om brottet inte hinner preskriberas kan gärningsmannens förhalningstaktik på grund av nuvarande delgivningsproblem leda till att brottsoffret förlorar möjlighet att erhålla brottsskadeersättning från Brottsoffermyndigheten, eftersom brottsskadeersättning som huvudregel inte betalas ut om mer än två år förflutit från den tidpunkt då brottet begicks. Även av det skälet är det således angeläget att delgivningsreglerna ändras enligt ovan angivna förslag.
För att komma till rätta med inställda huvudförhandlingar kan det civilrättsliga systemet med tredskodom införas även i brottmål, där det rör sig om strafftider upp till tre månader. I de fall där den åtalade inte infinner sig skall det vara möjligt för domstolen att tillämpa tredskodom och därmed avkunna dom i den åtalades frånvaro. Den åtalade ska givetvis kunna överklaga genom att söka återvinning inom viss angiven tid. Det torde sedan ligga i den tredskodömdes intresse att inställa sig till en ny förhandling.
Redan för tre år sedan föreslog Moderata samlingspartiet i en motion att nuvarande regler skulle ändras i syfte att komma till rätta med inställda huvudförhandlingar i brottmål (1997/98:Ju407 av Gun Hellsvik m.fl. (m)). Vi upprepar nu vårt krav i avsikt att förmå regeringen att skyndsamt åtgärda problemet med inställda huvudförhandlingar i enlighet med vad vi tidigare föreslagit.
5 Förbättra situationen för vittnen och brottsoffer i domstol
Människor verksamma inom rättsväsendet vittnar samstämmigt om att det skett en förändring bland kriminellt benägna personer de senaste tio till femton åren. Allt fler vägrar att medverka vid brottsutredningar. Även när bevisen är överväldigande förnekas brotten och den senaste tidens händelser ger en skrämmande bild av hur livet kan te sig för dem som vågar ställa upp och vittna om brott. Tendensen är sådan att uttalade hot också sätts i verket.
Vittnen spelar en central roll för det svenska rättsväsendet, vilket blir särskilt påtagligt i brottmål då uppgifterna som framkommer vid vittnesförhören ofta är av stor vikt för utgången av målet. Av bl.a. det skälet tog justitieministern under de borgerliga regeringsåren initiativ till en utredning om hur vittnens och målsägandens situation i domstol skulle kunna förbättras. (Ds 1995:1, Vittnen och målsägande i domstol)
Av utredningens förslag har regeringen bara följt upp förslaget skärpning av straff för övergrepp i rättssak, en skärpning som enligt vår mening inte var tillräcklig (prop 1996/97:135, 1996/97:JuU34). Vi anser fortfarande att straffvärdet för brottet övergrepp i rättssak bör vara lika högt som straffvärdet för mened. Båda brotten utgör allvarliga angrepp på såväl rättssamhället som enskilda. Vid övergrepp i rättssak utsätts den enskilde för repressalier eller hot om sådana i syfte att förmå henne eller honom att tiga om t.ex. ett begånget brott. Mened kan i värsta fall innebära att en medborgare blir oskyldigt dömd för ett allvarligt brott och att ett brottsoffer går miste om ett skadestånd då gärningsmannen felaktigt friats från ansvar för brott. I båda fallen hotas rättssäkerheten och förutsättningarna för att skipa rätt. Övergrepp i rättssak och mened tillhör således samma art av brott och bör bedömas lika och därmed tillmätas samma straffvärde.
I en tid då vittnens benägenhet att fullgöra sin vittnesplikt minskar på grund av rädsla för repressalier från misstänkta gärningsmän, och då brottsoffrens ställning - trots de initiativ som tagits för att på olika sätt stärka brottsoffrens situation - fortfarande är svag, är det enligt vår mening angeläget att regeringen skyndsamt går vidare även med de förslag som lämnats i ovan nämnda departementspromemoria. Ett exempel på ett sådant förslag är möjligheten för domstol att förordna en stödperson för särskilt utsatta vittnen.
Inte sällan tvingas vittnen sitta och vänta i timmar för att få avge sitt vittnesmål inför domstol. Ytterligare ett sätt att stärka vittnens ställning skulle därför vara att införa en regel som, utöver nuvarande vittnesersättning, ger vittnet rätt till ersättning även för förlorad arbetsinkomst för det fall vittnet behöver vänta mer än förslagsvis 30 minuter efter utsatt tid. En sådan ordning skulle sannolikt också kunna stimulera domstolarna till att göra bättre tidsplaneringar. Mot bakgrund av vad som här anförts bör regeringen återkomma med förslag till ändrade regler för ersättning till vittnen.
6 Uttrycklig rätt att yttra sig i domstol
Allmänhetens respekt för vårt rättsväsende är beroende av att rättegången uppfattas som rättvis och balanserad.
Först på senare år har målsäganden, brottsoffret, getts tillfälle att under huvudförhandlingen beskriva sina erfarenheter av gärningen och då under förutsättning att det finns skadeståndsanspråk i målet. Detta är en utveckling som vi moderater välkomnar. Det är befogat att som i Malexander och brandrättegången i Göteborg låta den tilltalade få höra dessa berättelser av sorg och ilska.
Målsäganden måste med egna ord få instämma i åklagarens påståenden.
Någon uttrycklig rätt för målsäganden att uttala sig under huvudförhandling finns inte upptagen i rättegångsbalken, varför en sådan rättighet skyndsamt borde föras in. Målsägandes plädering skall hållas i enlighet med de ordningsregler som föreskrivs.
Brottsoffren eller deras anhöriga skall veta att de i rättegången kan få möjlighet att till rätten och de tilltalade beskriva de personliga konsekvenser som det aktuella brottet lett till. I dagsläget kan denna rätt att yttra sig vara beroende av domarens välvilja eller vilket intresse som media visar målet. Detta är inte acceptabelt. Därför föreslår vi moderater att lagen ändras så att den ger målsägande en uttrycklig rätt.
7 Kränkningsersättning
Ett brottsoffer har enligt skadeståndslagen rätt till kränkningsersättning, dvs. ersättning för det lidande brottsoffret åsamkats under den tid den brottsliga gärningen pågår.
Kränkningsersättningen utgör brottslingens sonande av sitt brott gentemot brottsoffret och utgör i många fall en stor del av det totala skadestånd som brottsoffret erhåller.
Kränkningsersättningen är emellertid, liksom ersättning för sveda och värk, ett ideellt skadestånd. Ideellt skadestånd utgår inte till en person som är död, emedan det är tänkt som en personlig ekonomisk kompensation till ett brottsoffer för det lidande han har åsamkats. Detta leder till det märkliga förhållandet att gärningsmannen är skadeståndsskyldig för kränkningen om brottsoffret överlever, men denna ersättningsskyldighet bortfaller om han tar livet av sitt offer.
Enligt vår uppfattning är det inte rimligt att en gärningsman skall kunna undkomma sin skadeståndsskyldighet genom att förgrova brottet så att brottsoffret bringas om livet. Mot denna bakgrund bör regeringen se över nuvarande regler med inriktningen att dödsboet i förekommande fall skall kunna överta kravet gentemot gärningsmannen.
8 Ersättning för ren förmögenhetsskada
Offer för ekonomisk brottslighet har många gånger svårt att få ersättning för den skada de åsamkats. Visserligen skall även en ren förmögenhetsskada ersättas enligt skadeståndslagen när den tillfogas genom brott. Sådana ersättningsanspråk skall emellertid i första hand riktas mot brottslingen, som många gånger på ett förslaget sätt har gömt undan alla sina tillgångar. Ett i domstol utdömt skadestånd är därför mycket svårt att erhålla direkt från brottslingen.
Ett offer för ekonomisk brottslighet kan heller inte i samma utsträckning som övriga brottsoffer vända sig till Brottsoffermyndigheten för att få ersättning enligt brottsskadelagen. Ersättning för ren förmögenhetsskada utgår nämligen endast i undantagsfall. För att sådan skada skall ersättas krävs att den har äventyrat den skadelidandes möjligheter att försörja sig och sin familj eller att ersättningen annars framstår som särskilt angelägen.
En ytterligare komplikation inträder för det brottsoffer som har skadeståndsanspråk på en gärningsman som avtjänar ett fängelsestraff och därefter utvisas. Under den tid som gärningsmannen avtjänar sitt fängelsestraff kan ingen utmätning göras. När utvisningen verkställts saknar kronofogdemyndigheten möjlighet att verkställa utmätning.
Brottsoffret är i sådana fall beroende av att den stat till vilken gärningsmannen utvisats erkänner verkställighet av utländsk dom. I annat fall är samtliga möjligheter att få ersättning uttömda.
Enligt vår uppfattning bör även den som har utsatts för ekonomisk brottslighet ha möjlighet till ersättning. Mot denna bakgrund anser vi att regeringen skyndsamt bör återkomma med förslag i denna riktning.
9 Uppgift om vårdnadshavares identitet
En vårdnadshavare kan bli skadeståndsskyldig för den skada som barn orsakar om vårdnadshavaren kan misstänkas för att uppsåtligen eller av vårdslöshet ha försummat sitt tillsynsansvar över barnet.
Om en omyndig person begår brott och utredningen läggs ned kan det innebära stora svårigheter för brottsoffret att väcka skadeståndstalan mot vårdnadshavaren om dennes identitet är oåtkomlig för brottsoffret, vilket inte sällan är fallet. Denna olägenhet för brottsoffret skulle emellertid kunna avhjälpas genom att polisen meddelade brottsoffret uppgifter om en omyndig lagöverträdares vårdnadshavare, om polisen har tillgång till dessa uppgifter. Detta vore en förhållandevis okomplicerad åtgärd som skulle kunna avhjälpa ett för brottsoffret onödigt problem. Regeringen bör vidta de åtgärder som behövs för att lösa den påtalade olägenheten med nuvarande ordning.
Stockholm den 5 oktober 2000
Gun Hellsvik (m)
Anders G Högmark (m)
Maud Ekendahl (m)
Jeppe Johnsson (m)
Anita Sidén (m)
Cecilia Magnusson (m)
Karin Enström (m)
Lars Björkman (m)
Yrkanden (44)
- 1Riksdagen begär att regeringen lägger fram förslag om brottsoffers rätt till information vid gärningsmäns permissioner.
- Behandlas i
- Kammarens beslut
- =utskottet
- 1Riksdagen begär att regeringen lägger fram förslag om brottsoffers rätt till information vid gärningsmäns permissioner.
- Behandlas i
- 2Riksdagen beslutar återställa den ursprungliga ordningen avseende dispositionen av influtna medel till Brottsofferfonden i enlighet med vad i motionen anförs.
- Behandlas i
- Utskottets förslag
- avslag
- Kammarens beslut
- =utskottet
- 2Riksdagen beslutar återställa den ursprungliga ordningen avseende dipositionen av influtna medel till Brottsofferfonden i enlighet med vad i motionen anförs.
- Behandlas i
- 2Riksdagen beslutar återställa den ursprungliga ordningen avseende dispositionen av influtna medel till Brottsofferfonden i enlighet med vad i motionen anförs.
- Behandlas i
- 3Riksdagen begär att regeringen lägger fram förslag avseende ännu icke genomförda, men av Brottsofferutredningen föreslagna brottsofferstödjande åtgärder i enlighet med vad i motionen anförs.
- Behandlas i
- 3Riksdagen begär att regeringen lägger fram förslag avseende ännu icke genomförda, men av Brottsofferutredningen föreslagna brottsofferstödjande åtgärder.
- Behandlas i
- 3Riksdagen begär att regeringen lägger fram förslag avseende ännu icke genomförda, men av Brottsofferutredningen föreslagna brottsofferstödjande åtgärder.
- Behandlas i
- Utskottets förslag
- avslag
- Kammarens beslut
- = utskottet
- 4Riksdagen begär att regeringen lägger fram förslag om ett 20-procentigt avdrag på fångarnas ersättning att användas till finansieringen av Brottsofferfonden.
- Behandlas i
- Utskottets förslag
- avslag
- Kammarens beslut
- =utskottet
- 4Riksdagen begär att regeringen lägger fram förslag om ett 20-procentigt avdrag på fångarnas ersättning att användas till finansieringen av Brottsofferfonden i enlighet med vad i motionen anförs.
- Behandlas i
- 4Riksdagen begär att regeringen lägger fram förslag om ett 20-procentigt avdrag på fångarnas ersättning att användas till finansieringen av Brottsofferfonden.
- Behandlas i
- 5Riksdagen begär att regeringen lägger fram förslag till ändring i 45 § lagen (1974:03) om kriminalvård i anstalt i enlighet med vad i motionen anförs.
- Behandlas i
- 5Riksdagen begär att regeringen lägger fram förslag till ändring i 45 § lagen (1974:03) om kriminalvård i anstalt.
- Behandlas i
- 5Riksdagen begär att regeringen lägger fram förslag till ändring i 45 § lagen (1974:03) om kriminalvård i anstalt.
- Behandlas i
- Utskottets förslag
- avslag
- Kammarens beslut
- =utskottet
- 6Riksdagen begär att regeringen lägger fram förslag till ändring av delgivningsreglerna.
- Behandlas i
- Utskottets förslag
- avslag
- Kammarens beslut
- = utskottet
- 6Riksdagen begär att regeringen lägger fram förslag till ändring av delgivningsreglerna i enlighet med vad i motionen anförs.
- Behandlas i
- 6Riksdagen begär att regeringen lägger fram förslag till ändring av delgivningsreglerna.
- Behandlas i
- 7Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening i enlighet med vad i motionen anförs om inställda huvudförhandlingar i brottmål.
- Behandlas i
- 7Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om inställda huvudförhandlingar i brottmål.
- Behandlas i
- 7Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om inställda huvudförhandlingar i brottmål.
- Behandlas i
- Utskottets förslag
- avslag
- Kammarens beslut
- = utskottet
- 8Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om tredskodom.
- Behandlas i
- Utskottets förslag
- avslag
- Kammarens beslut
- = utskottet
- 8Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om tredskodom.
- Behandlas i
- 8Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om tredskodom.
- Behandlas i
- 9Riksdagen begär att regeringen lägger fram förslag till skärpning av straff för övergrepp i rättssak i enlighet med vad i motionen anförs.
- Behandlas i
- 9Riksdagen begär att regeringen lägger fram förslag till skärpning av straff för övergrepp i rättssak.
- Behandlas i
- 9Riksdagen begär att regeringen lägger fram förslag till skärpning av straff för övergrepp i rättssak.
- Behandlas i
- Utskottets förslag
- avslag
- Kammarens beslut
- =utskottet
- 10Riksdagen begär att regeringen återkommer med förslag med anledning av departementspromemorian Ds 1995:1, Vittnen och målsägande n i domstol.
- Behandlas i
- Utskottets förslag
- avslag
- Kammarens beslut
- = utskottet
- 10Riksdagen begär att regeringen återkommer med förslag med anledning av departementspromemorian Ds 1995:1, Vittnen och målsäganden i domstol i enlighet med vad i motionen anförs.
- Behandlas i
- 10Riksdagen begär att regeringen återkommer med förslag med anledning av departementspromemorian Ds 1995:1, Vittnen och målsägande n i domstol.
- Behandlas i
- 11Riksdagen begär att regeringen i enlighet med vad i motionen anförs lägger fram förslag till ändring av regler för ersättning till vittnen.
- Behandlas i
- 11Riksdagen begär att regeringen lägger fram förslag till ändring av regler för ersättning till vittnen.
- Behandlas i
- 11Riksdagen begär att regeringen lägger fram förslag till ändring av regler för ersättning till vittnen.
- Behandlas i
- Utskottets förslag
- avslag
- Kammarens beslut
- = utskottet
- 12Riksdagen begär att regeringen lägger fram förslag om ändring av rättegångsbalken i syfte att bereda målsägande och brottsoffer en rätt att yttra sig under huvudförhandling i enlighet med vad i motionen anförs.
- Behandlas i
- Utskottets förslag
- avslag
- Kammarens beslut
- = utskottet
- 12Riksdagen begär att regeringen lägger fram förslag om ändring av rättegångsbalken i syfte att bereda målsägande och brottsoffer en rätt att yttra sig under huvudförhandling i enlighet med vad i motionen anförs.
- Behandlas i
- 12Riksdagen begär att regeringen lägger fram förslag om ändring av rättegångsbalken i syfte att bereda målsägande och brottsoffer en rätt att yttra sig under huvudförhandling i enlighet med vad i motionen anförs.
- Behandlas i
- 13Riksdagen begär att regeringen lägger fram förslag till ändrade regler för kränkningsersättning i enlighet med vad i motionen anförs.
- Behandlas i
- 13Riksdagen begär att regeringen lägger fram förslag till ändrade regler för kränkningsersättning.
- Behandlas i
- 13Riksdagen begär att regeringen lägger fram förslag till ändrade regler för kränkningsersättning.
- Behandlas i
- Utskottets förslag
- avslag
- Kammarens beslut
- = utskottet
- 14Riksdagen begär at regeringen lägger fram förslag om förbättrade möjligheter till ersättning för ren förmögenhetsskada på grund av brott.
- Behandlas i
- Utskottets förslag
- avslag
- Kammarens beslut
- = utskottet
- 14Riksdagen begär att regeringen lägger fram förslag om förbättrade möjligheter till ersättning för ren förmögenhetsskada på grund av brott i enlighet med vad i motionen anförs.
- Behandlas i
- 14Riksdagen begär at regeringen lägger fram förslag om förbättrade möjligheter till ersättning för ren förmögenhetsskada på grund av brott.
- Behandlas i
- 15Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening i enlighet med vad i motionen anförs om brottsoffrens behov av uppgifter om omyndig lagöverträdares vårdnadshavare.
- Behandlas i
- 15Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om brottsoffrens behov av uppgifter om omyndig lagöverträdares vårdnadshavare.
- Behandlas i
- 15Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om brottsoffrens behov av uppgifter om omyndig lagöverträdares vårdnadshavare.
- Behandlas i
- Utskottets förslag
- avslag
- Kammarens beslut
- =utskottet
Motioner
Motioner är förslag som riksdagens ledamöter har lämnat till riksdagen.