med anledning av prop. 1990/91:119 Särskilt kommunalt bostadstillägg till folkpension
Motion 1990/91:Sf38 av Karin Israelsson m.fl. (c)
Ärendet är avslutat
- Motionskategori
- -
- Motionsgrund
- Proposition 1990/91:119
- Tilldelat
- Socialförsäkringsutskottet
Händelser
- Inlämning
- 1991-03-20
- Bordläggning
- 1991-03-21
- Hänvisning
- 1991-03-22
Motioner
Motioner är förslag som riksdagens ledamöter har lämnat till riksdagen.
När nu regeringen sent omsider presenterar sin proposition om ett särskilt kommunalt bostadstillägg till vissa pensionärer kan centerpartiet konstatera att man därmed endast täcker de värsta blottorna i välfärdspolitiken. Förslaget är dessutom ytterligare ett bevis på att rundgången i ekonomin ökar.
Skatteomläggningen har tydliggjort övriga parters motvilja mot att se och granska de fördelningspolitiska orättvisorna, mellan individer och mellan regioner. Genom centerpartiets förslag om en höjd grundpension och sänkt moms på mat och boende hade de sociala och materiella orättvisorna blivit mindre.
Centerpartiets förslag
Inför grundpension
För centerpartiet är det en central uppgift att garantera pensionärerna grundtrygghet. Att ge äldre och sjuka människor en trygg ålderdom är ingen välgörenhet. De har redan betalat genom att bygga upp vår välfärd. De skall inte behöva begära extra bidrag för att klara sitt uppehälle. Solidaritet och rättvisa måste enligt centerpartiet gälla alla grupper i samhället. Pensionärerna måste ges en ökad grundtrygghet.
För centerpartiet framstår det som helt nödvändigt att medverka till en ökad valfrihet och rättvisa för pensionärerna. Vi verkar för en höjd grundpension åt alla upp till ca 100 000 kronor per år. Modellen innebär att folkpension, pensionstillskott och bostadstillägg förs samman till en grundpension. Grundpensionen beskattas på samma sätt som löntagarnas inkomster. Det betyder att av fyra olika dellösningar för pensionärerna blir det en enda, enkel och överblickbar. Pensionärernas särskilda skatteregler kan därmed slopas. Med vårt förslag kan varje pensionär lätt överblicka vilka ekonomiska villkor som gäller för henne eller honom.
Pensionsberedningen har i sitt huvudbetänkande (SOU 1990:78) valt att inte föreslå några genomgripande förslag till förbättringar för pensionärerna. Detta trots att man är medveten om det nuvarande pensionssystemets ofullkomligheter. I stället skriver man att alla numera garanteras en god grundtrygghet genom folkpensioneringen. Det påståendet är helt grundlöst.
Vi kräver nu att en ny utredning tillsätts med uppgift att se över pensionärernas ekonomiska situation utifrån de försämringar som skatteomläggningen fört med sig för ett stort antal pensionärer. Detta är särskilt angeläget då allt fler pensionärer ser sig tvingade att söka socialbidrag. Vi förutsätter att utredningen blir parlamentariskt sammansatt och att den snabbt arbetar fram förslag till ett system med höjd grundpension.
Sänkt skatt på mat och boende
Centerpartiet vill sänka skatten på nödvändig konsumtion -- på mat och boende. Det är en rättvisereform av stor betydelse för alla dem som måste vända på slantarna. Vi föreslår att momsen på mat och boende sänks till 13,64 procent och att övrig moms med några undantag ligger kvar på 25 procent. För en ensamstående pensionär sänks med vårt förslag kostnaden för mat och boende med närmare 2000 kronor per år. Förslaget är möjligt att genomföra redan den 1 januari 1992.
Nuvarande finansieringsalternativ för skatteomläggningen har inneburit en kraftigt ökad beskattning av boendet. Boendekostnaderna har under 1990 och 1991 stigit med drygt 40 procent, oavsett upplåtelseform. Detta har fört med sig att allt fler blir bidragsberoende och att valfriheten i boendet inskränks. För att uppnå en större ekonomisk trygghet krävs ett statligt huvudansvar för finansieringen av byggande och boende. Det kan uppnås genom att dels ett enhetslån vid byggande införs med en bassubvention -- lika för alla -- och dels genom sänkt skatt på boende. Med dessa förslag minskar boendekostnaderna och behoven av bostadsbidrag.
Vad här anförts om betydelsen av sänkt moms på mat och boende för pensionärernas levnadsvillkor bör ges regeringen till känna.
Pensionärerna -- skatteomläggningens förlorare
Ett stort antal pensionärer lever under mycket små ekonomiska omständigheter. De mest utsatta grupperna är pensionärer med låg eller ingen ATP, de allra äldsta och därmed mest vårdkrävande, samt de ensamstående, vilka till övervägande del är äldre kvinnor. 400 000 pensionärer saknar helt ATP-poäng. Många av dessa är kvinnor som ägnat en stor del av sina liv åt att vårda barn eller andra närstående. Genom ATP-systemets starka koppling till heltidsförvärvsarbete har kvinnorna en svagare ställning inom pensionssystemen. 478 000 kvinnor och 388 000 män har lägre ATP än fyra poäng. 644 000 pensionärer, förtidspensionärer inräknade, uppbär pensionstillskott.
Det är dessa grupper pensionärer som förlorar mest på den av socialdemokraterna och folkpartiet liberalerna genomförda skatteomläggningen. Höjda boende- och matkostnader och höjda avgifter och taxor på exempelvis läkarbesök och färdtjänst är en effekt av skatteomläggningen. Det är de äldre och ofta sjuka som främst drabbas av den orättfärdiga ekonomiska politiken. Det är de som får betala en stor del av skatteomläggningen genom dyrare levnadsomkostnader utan att få del av någon skattesänkning. Vad som skett är en övervältring av kostnader från hög- till låginkomsttagare och från bättre ställda pensionärer till dem som redan lever på marginalen. Klyftorna i samhället fortsätter att öka.
Redan tidigt varnade centerpartiet för de negativa effekter skatteomläggningen skulle föra med sig för landets mest utsatta pensionärer. Vi hävdade att frågan om en rättvis fördelning måste sättas i förgrunden. I en motion, väckt våren 1990, med anledning av regeringens proposition om höjt pensionstillskott framhöll vi: ''Vi ställer oss tveksamma till om regeringens förslag verkligen täcker alla merkostnader som kommer att uppstå för dessa grupper när skattereformen skall finansieras. Regeringen bör med särskilt intresse följa kostnadsutvecklingen för de ekonomiskt svaga pensionärerna och andra utsatta grupper.''
Regeringen har inte beaktat detta. Kraven på en rättvis fördelningspolitik gör sig idag än mer gällande. Flera hundra tusen pensionärer vet inte hur de skall få pensionen att räcka. För många återstår bara att söka socialbidrag. Till bilden hör också att pensionärer med årsinkomster under 90 000--95 000 kronor drabbas av hårdare skatteskalor om de har sparade pengar på banken eller annat sparkapital. Medan alla andra inkomsttagare i vårt land får en högsta marginalskatt för kapitalinkomster på 30 procent, får dessa lågpensionärer marginaleffekter på upp till 135 procent. Varje inkomstökning blir därmed en ren förlust för pensionären.
Varken pensionerna eller det kommunala bostadstillägget (KBT) har ökat i takt med boendekostnaderna. Det kommunala bostadstillägget varierar dessutom avsevärt mellan kommunerna. Många pensionärer är inte berättigade till bostadstillägget. Friheten att själv bestämma om sin egen konsumtion borde vara en självklarhet för alla pensionärer. Så är dock inte fallet. Den pensionär som väljer en stor och relativt dyr bostad kan bli berättigad till skattefritt bostadstillägg, lika stort som halva den pension andra pensionärer får lov att klara årets alla kostnader på. Den pensionär som vill och har möjlighet att bo i en billigare bostad kan bli helt utan det skattefria stöd som KBT ger.
Vad här anförts om behovet av en förändrad finansiering av skatteomläggningen för att förbättra för de ekonomiskt utsatta pensionärerna bör ges regeringen till känna.
Regeringens förslag -- för litet till för få
Kompensationen till pensionärerna är nödvändig, men inte tillräcklig. Förslaget innebär att 50 000--60 000 av de sämst ställda pensionärerna skall få ett särskilt bostadstillägg under 1991. Kostnaden beräknas till totalt 300 miljoner kronor -- varav 150 miljoner kronor skall betalas av kommunerna. För den utvalde blir utfallet ca 400 kronor i månaden.
För att inte den lilla grupp pensionärer som trots allt nu medges särskild ersättning skall gå miste om detta nödgas vi acceptera förslaget. Vi vill dock göra följande tillägg. Centerpartiet kräver ekonomisk kompensation för alla de 644 000 pensionärer som uppbär pensionstillskott. Med regeringens förslag lämnas en mycket stor del pensionärer utan kompensation, bl a de folkpensionärer som inte har ATP eller de som inte vill eller inte kan söka kommunalt bostadstillägg. Modellen för kompensationen måste därför omprövas. Vi föreslår en tillfällig höjning av pensionstillskottet, från 54 procent av basbeloppet till 57 procent för en ensam ålderspensionär, fr.o.m. 1 juli 1991 t o m den 31 december 1991. Med vårt förslag får fler pensionärer det bättre än med förslaget i propositionen. Genom att betydligt fler pensionärer får ett extra tillskott i form av kommunalt bostadstillägg och höjt pensionstillskott skapas större rättvisa.
Principiella och ekonomiska skäl talar emot att använda socialbidragsnormen som utgångspunkt för vad som skall anses vara skälig levnadsnivå. Pensionen utgör uppskjuten ersättning för utfört arbete medan socialbidraget är något som utbetalas vid en tillfällig svacka i ekonomin. Varaktig försörjning med socialbidrag är sällsynt. Det är dessutom stötande för äldre människor som i hela sitt liv gjort rätt för sig att behöva uppleva att socialbidragsnivån skall vara en godtagbar levnadsstandard.
Centerpartiet motsätter sig förslaget att kommunerna skall dela på kostnaderna med staten för höjningen av det kommunala bostadstillägget. Kommunerna skall enligt vår mening inte drabbas av ökade kostnader. Det finns inte något ekonomiskt utrymme för detta. Skattestopp och tillförande av nya viktiga uppgifter, t ex inom äldreomsorg och på skolområdet, gör situationen pressad. Pensionärernas situation är en följd av skatteomläggningen, därför skall staten stå för kostnaden. Finansieringen av välfärdssamhällets grundtrygghet måste vara offentlig och solidarisk.
Regeringen avser att tillsätta en utredning som skall se över KBT-systemet. Orättvisorna i det nuvarande systemet kräver enligt vår mening en snar ändring. De stora skillnaderna i KBT-belopp mellan kommunerna följer inte någon klar struktur och många kommuner har tvingats sänka beloppen. Av en aktuell rapport från Kommunförbundet framgår att de kommunala avgifts- och bidragssystemen betyder mer för pensionärer i vanliga inkomstlägen än skillnader i kommunalskatt. KBT svarar för den största delen av skillnaderna i disponibel inkomst för olika pensionärshushåll trots att nivåerna på lägsta KBT- belopp höjdes kraftigt 1988. KBT pressar dessutom upp hyrorna.
KBT bör enligt vår uppfattning betalas ut i förhållande till den faktiska hyran på orten. Det bör övervägas om inte staten bör ta över huvudansvaret för bostadstillägget eftersom KBT är en del av pensionssystemen. Med centerpartiets förslag om en höjd grundpension, som presenterats tidigare, löser man dock de problem som KBT för med sig. Med vårt förslag om en grundpension kan de kommunala bostadstilläggen slopas. Därmed uppnås större ekonomisk och regional rättvisa för pensionärerna.
Hemställan
Med hänvisning till det anförda hemställs
1. att riksdagen hos regeringen begär förslag om en förstärkt grundpension enligt de i motionen angivna riktlinjerna,
2. att riksdagen, vid avslag på yrkande 1, hos regeringen begär att en parlamentarisk utredning tillsätts med direktiv att se över pensionssystemet för de ekonomiskt utsatta pensionärerna,
3. att riksdagen beslutar om en tillfällig höjning av pensionstillskottet till ensam ålderspensionär till 57 % av basbeloppet, fr.o.m. den 1 juli 1991 t.o.m. den 31 december 1991,
4. att riksdagen med avslag på proposition 1990/91:119 i denna del beslutar om sådan ändring i förslaget om lag om särskilt bostadstillägg till folkpension innebärande att det särskilda kommunala bostadstillägget helt skall finansieras av staten i enlighet med vad i motionen anförts.
Stockholm den 20 mars 1991 Karin Israelsson (c) Ulla Tillander (c) Rosa Östh (c) Göran Engström (c) Roland Larsson (c) Marianne Jönsson (c) Kersti Johansson (c)
Yrkanden (8)
- 1att riksdagen hos regeringen begär förslag om en förstärkt grundpension enligt de i motionen angivna riktlinjerna
- Behandlas i
- Utskottets förslag
- avslag
- Kammarens beslut
- = utskottet
- 1att riksdagen hos regeringen begär förslag om en förstärkt grundpension enligt de i motionen angivna riktlinjerna
- Behandlas i
- 2att riksdagen vid avslag på yrkande 1, hos regeringen begär att en parlamentarisk utredning tillsätts med direktiv att se över pensionssystemet för de ekonomiskt utsatta pensionärerna
- Behandlas i
- 2att riksdagen vid avslag på yrkande 1, hos regeringen begär att en parlamentarisk utredning tillsätts med direktiv att se över pensionssystemet för de ekonomiskt utsatta pensionärerna
- Behandlas i
- Utskottets förslag
- avslag
- Kammarens beslut
- = utskottet
- 3att riksdagen beslutar om en tillfällig höjning av pensionstillskottet till ensam ålderspensionär till 57 % av basbeloppet, fr.o.m. 1 juli 1991 t.o.m. 31 december 1991
- Behandlas i
- Utskottets förslag
- avslag
- Kammarens beslut
- = utskottet
- 3att riksdagen beslutar om en tillfällig höjning av pensionstillskottet till ensam ålderspensionär till 57 % av basbeloppet, fr.o.m. 1 juli 1991 t.o.m. 31 december 1991
- Behandlas i
- 4att riksdagen med avslag på proposition 1990/91:119 i denna del beslutar om sådan ändring i förslaget om lag om särskilt bostadstillägg till folkpension innebärande att det särskilda kommunala bostadstillägget helt skall finansieras av staten i enlighet med vad i motionen anförts.
- Behandlas i
- 4att riksdagen med avslag på proposition 1990/91:119 i denna del beslutar om sådan ändring i förslaget om lag om särskilt bostadstillägg till folkpension innebärande att det särskilda kommunala bostadstillägget helt skall finansieras av staten i enlighet med vad i motionen anförts.
- Behandlas i
- Utskottets förslag
- avslag
- Kammarens beslut
- = utskottet
Motioner
Motioner är förslag som riksdagens ledamöter har lämnat till riksdagen.