med anledning av skr. 1999/2000:106 Reformeringen av domstolsväsendet - en handlingsplan
Motion 1999/2000:Ju31 av Gun Hellsvik m.fl. (m, fp, kd)
Ärendet är avslutat
- Motionskategori
- -
- Motionsgrund
- Regeringsskrivelse 1999/2000:106
- Tilldelat
- Justitieutskottet
Händelser
- Inlämning
- 2000-05-12
- Hänvisning
- 2000-05-15
- Bordläggning
- 2000-05-15
Motioner
Motioner är förslag som riksdagens ledamöter har lämnat till riksdagen.
1 Inledning
"Land skall med lag byggas." Om Sverige har en grundläggande statsrättslig princip är det kanske denna i grunden romerskrättsliga princip om lagbundenhet. Sveriges makthavare har under hela vår historia förbundit sig att styra landet genom lag. Tack vare lagen kan vi tillsammans leva i fred, utan ständig vaksamhet mot varandra och myndigheterna. Betydelsen av lagen kan därför knappast överskattas.
För att upprätthålla lagen finns bara en säker metod: fria och självständiga domstolar. Regeringen påpekar i sin skrivelse att det är utmärkande för en demokratisk rättsstat att den dömande makten utövas under lagarna, och den ordningen förutsätter oberoende och oavhängiga domstolar.
Den nu gällande regeringsformen från 1974 slår fast att "Den offentliga makten utövas under lagarna". Således skall all offentlig makt, inte bara den dömande, utövas under lagarna. Såväl riksdag som regering är alltså bundna av lagarna, och det är framförallt detta faktum som kräver oberoende och oavhängiga domstolar.
2 Domstolarnas konstitutionella ställning
I och med inträdet i EU och införlivandet av Europakonventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna i svensk lag har Sverige knutits allt närmare den europeiska rättstraditionen. I artikel 6 i Europakonventionen om skydd för mänskliga rättigheter och de grundläggande friheterna slås fast att var och en är berättigad till en rättvis och offentlig förhandling, inom skälig tid och inför en oavhängig och opartisk domstol, som upprättats genom lag.
Svenska domstolar har historiskt haft en fri och självständig roll. I samband med tillkomsten av 1809 års regeringsform skrev konstitutions- utskottets sekreterare Hans Järta i KU:s berömda memorial att: Utskottet har sökt bilda (...) en domaremakt, självständig under lagarna men ej själv- härskande över dem.
Järtas vision av en stark dömande makt genomfördes i och med antagandet av 1809 års konstitution och kom att gälla i Sverige under större delen av arton- och nittonhundratalen. Även i 1974 års regeringsform garanteras domstolarna självständighet i det enskilda fallet. Varken regering eller riksdag får bestämma hur domstol skall döma i det enskilda fallet eller hur domstol skall tillämpa en viss rättsregel.
Svenska domstolars oberoende och oavhängighet skyddas således av både svenska och europeiska rättsregler. Detta påkallar en viss försiktighet vid allt beslutsfattande rörande domstolarna, inte minst vid sådana avgörande förändringar som nu är aktuella.
Som framgår av ovan har domstolarnas ställning i samhället en stark konstitutionell prägel. Samtidigt som regeringen i sin skrivelse betonar domstolarnas speciella roll i samhället, menar man att "rättsväsendet skall fungera som en helhet där samverkan och sambanden mellan myndigheterna måste poängteras". Regeringen skriver vidare att samverkan mellan rättsväsendets olika verksamhetsgrenar skall fördjupas och utvecklas.
Regeringen åberopar här motstridiga principer beroende av vilka åtgärder de just för tillfället vill driva igenom. Man kan inte både behandla "rättsväsendet som en helhet" och samtidigt hävda "domstolarnas och domarnas oberoende och särskilda roll i samhället".
3 Riksdagens medverkan
Det pågående reformarbetet inom domstolsväsendet är välkommet. En reformering av domstolsväsendet är nödvändig för att möta en ny tid med nya krav på domstolarna. Men det är olyckligt att dessa förändringar nu genomförs utan riksdagens medverkan. Domstolar skall upprätthålla lagen i Sverige och det borde därför vara självklart att de inte kan läggas ner eller slås samman utan att den lagstiftande församlingen deltagit i besluten.
Domstolarnas särställning i regeringsformen kräver att förändringar genomförs varsamt och med beaktande av behovet av stabilitet över tiden. För att inte rubba allmänhetens förtroende vare sig för enskilda domstolar eller för domstolsväsendet i dess helhet krävs att reformeringen sker med en hög grad av konsekvens och principbundenhet, där självständiga domstolar under en överskådlig framtid på ett rättssäkert sätt kan skipa rätt och slita tvister.
Mot denna bakgrund är det särskilt olyckligt att regeringen nu genom- driver omfattande förändringar utan att först tydligt redovisa de principer vilka skall ligga till grund för de föreslagna åtgärderna. Domstolar läggs ner, domkretsar slås ihop när tillfälle ges. Det pågående reformarbetet lider en uppenbar brist på både likformighet och förutsägbarhet.
Tillfälligheter, så som pensionsavgångar för lagmännen, styr vilka projekt som kommer igång. Samordning och kontroll saknas, och kortsiktiga överväganden styr. Att fortsätta att driva förändringsarbetet på det sätt som nu sker är inte hållbart i ett längre perspektiv och kan knappast leda fram till en över tiden varaktig domstolsorganisation.
Det är svårt för allmänheten och domstolspersonal att veta hur regeringen och Domstolsverket kommer att agera härnäst och vilken typ av förändring som är att vänta vid just deras domstol. Frånvaron av samhällsekonomiska konsekvensanalyser gör att misstagen som begicks när inskrivnings- myndigheterna omorganiserades nu kan upprepas.
En långsiktig lösning är svår att nå utan att först låta riksdagen besluta om vilka riktlinjer och principer som bör ligga till grund för en så omfattande reformering av domstolsväsendet som regeringen skisserar i skrivelsen. Vi vill erinra om att den pågående processen utgör ett avsteg från den ordning som användes vid den förra stora reformeringen av domstolarna 1973. Regeringen inhämtade då riksdagens godkännande av de riktlinjer och principer den avsåg att använda sig av. Utskottet uttalade, efter att ha godkänt regeringens riktlinjer, att "Om ändring i ovan angivna riktlinjer framdeles finnes motiverade bör frågan härom underställas riksdagens prövning".
Mot bakgrund av vad som ovan anförts bör regeringen inte förbigå riksdagen i denna fråga. Vi begär därför att regeringen snarast inhämtar riksdagens godkännande för vilka principer som skall ligga till grund för den framtida domstolsorganisationen. Riksdagen kan därefter uppdra åt regeringen att genomföra en reformering av domstolsväsendet efter dessa principer. I konsekvens med ovanstående bör regeringen därmed inte genomföra några av de förändringar som läggs fram i skrivelsen innan riksdagen avgivit sitt godkännande för de riktlinjer som regeringen vill lägga till grund för domstolsväsendets framtida organisation.
Domstolars verksamhet är till stor del lagreglerad. Grundlagens krav på att huvudragen i domstolarnas organisation skall slås fast i lag är ytterligare ett starkt skäl för att låta riksdagen besluta om de övergripande principer som skall styra regeringens arbete med att skapa ett modernt domstolsväsende.
Av hänsyn till domstolspersonalen och medborgarna i berörda domkretsar är det viktigt att regeringen skyndsamt behandlar ärendet. Både personal och medborgarna kan med fog ställa krav på att snabbt få besked om vilka långsiktiga och övergripande kriterier som skall forma den framtida dom- stolsorganisationen.
4 Hemställan
4 Hemställan
Med hänvisning till det anförda hemställs
1. att riksdagen hos regeringen begär förslag till övergripande principer för domstolsväsendets framtida organisation i enlighet med vad som anförts i motionen,
2. att riksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att i avvaktan på riksdagens principbeslut avbryta de i skrivelsen redovisade förändringarna avseende enskilda domstolar,
3. att riksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om vikten av att regeringen agerar skyndsamt i ärendet.
Stockholm den 12 maj 2000
Gun Hellsvik (m)
Ragnwi Marcelind (kd)
Siw Persson (fp)
Anders G Högmark (m)
Ingemar Vänerlöv (kd)
Maud Ekendahl (m)
Jeppe Johnsson (m)
Yrkanden (6)
- 1att riksdagen hos regeringen begär förslag till övergripande principer för domstolsväsendets framtida organisation i enlighet med vad som anförts i motionen
- Behandlas i
- 1att riksdagen hos regeringen begär förslag till övergripande principer för domstolsväsendets framtida organisation i enlighet med vad som anförts i motionen
- Behandlas i
- Utskottets förslag
- avslag
- Kammarens beslut
- =utskottet
- 2att riksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att i avvaktan på riksdagens principbeslut avbryta de i skrivelsen redovisade förändringarna avseende enskilda domstolar
- Behandlas i
- Utskottets förslag
- avslag
- Kammarens beslut
- =utskottet
- 2att riksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att i avvaktan på riksdagens principbeslut avbryta de i skrivelsen redovisade förändringarna avseende enskilda domstolar
- Behandlas i
- 3att riksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om vikten av att regeringen agerar skyndsamt i ärendet.
- Behandlas i
- 3att riksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om vikten av att regeringen agerar skyndsamt i ärendet.
- Behandlas i
- Utskottets förslag
- avslag
- Kammarens beslut
- =utskottet
Motioner
Motioner är förslag som riksdagens ledamöter har lämnat till riksdagen.