med anledning av skriv. 1992/93:255 Inriktningen av det svenska miljöarbetet inom EES och EG
Motion 1992/93:Jo111 av Margareta Winberg m.fl. (s)
Ärendet är avslutat
- Motionskategori
- -
- Motionsgrund
- Regeringsskrivelse 1992/93:255
- Tilldelat
- Jordbruksutskottet
Händelser
- Inlämning
- 1993-06-03
- Bordläggning
- 1993-06-04
- Hänvisning
- 1993-06-07
Motioner
Motioner är förslag som riksdagens ledamöter har lämnat till riksdagen.
Allmänna utgångspunkter
Socialdemokraterna efterlyste en samlad strategi för miljöarbetet inom EES i motion 1991/92:E7. Nu redovisas denna begäran i en skrivelse från regeringen (1992/93:255 om inriktningen av det svenska miljöarbetet inom EES och EG).
Skrivelsen uppges innehålla vad som benämns en svensk ''strategi'' för det framtida miljösamarbetet inom EES/EG. De pågående medlemskapsförhandlingarna berörs ''endast översiktligt''. Här hänvisas i stället till statsrådet Dinkelspiels öppningsanförande den 1 februari i år.
Denna skrivelsens ansats är ur parlamentarisk synpunkt starkt otillfredsställande, eftersom regeringen inte till riksdagen redovisat de konkreta förhandlingspositionerna.
Vissa övergripande frågeställningar
Större delen av skrivelsen består av beskrivningar av miljöpolitikens allmänna läge i Rom/Maastricht-fördragen respektive EES. Denna redogörelse är emellertid alltför fragmentarisk för att tjäna som informativ översikt till riksdag och offentlighet. Den ger också en förenklad bild av miljöpolitikens situation inom EG.
Den inre marknadens fria varucirkulation ställer stora krav på en ambitiös miljöpolitik. Frihandelssystemet måste miljöanpassas. Ett långtgående producentansvar måste utvecklas för produkterna, från produktion till dess att de så småningom blir avfall. EG deltar som part i de flesta internationella förhandlingar. Gemenskapen har en stor samlad ekonomisk styrka; med EES-avtalet omfattar den världens största enskilda marknad. Det integrerade regelverk för miljö- och naturresurshushållning som sätts inom Gemenskapen har därigenom stor slagkraft. EG:s kraft att agera för uthållig utveckling kommer i hög grad att avgöra utgången av såväl regionala som globala miljöproblem.
Vi konstaterar att EG:s miljöregler utgör de hittills enda bindande internationella regelverken med möjlighet till sanktioner som kan ge marknaden tydliga spelregler och styrinstrument för en långsiktigt hållbar utveckling.
Även om Gemenskapen -- särskilt efter Enhetsaktens antagande -- utvecklat en mer energisk miljöpolitik, har miljöpolitiken som sådan befunnit sig på efterkälken i det allmänna integrationsarbetet. Även Maastrichtfördraget är i det avseendet ganska vagt -- t.ex. finns miljöpolitiken inte med i avsnittet om unionens mål och är endast berörd med orden ''förbättrat miljöskydd'' i fördragets inledande deklaration. Inte heller fördragets avdelning XVI, som direkt behandlar miljöpolitiken, ger något direkt svar vad gäller miljöintressets prioritering gentemot andra intressen.
En särskild arbetsgrupp, som tillsatts inom EG på initiativ av medlemsländernas miljöministrar, gav 1989 ut en viktig rapport, ''The Task Force Report''. Där varnas för en ''smutsig tillväxt'', såvida inte kraftfulla motåtgärder vidtas i förhållande till nuvarande tendenser. Den borde vara en viktig utgångspunkt för svensk och nordisk strategi i samarbetet med EG.
En skillnad mellan Sverige och EG-området är att det offentliga ansvaret för en rad miljöfrågor är mer utsträckt i Sverige, medan det i många EG-länder omhänderhas av privata företag. Vattenförsörjning är ett sådant exempel. Detta påverkar såväl rätts- och kontrollfrågor som upphandlingsregler och offentliga utgifter. Här bör regeringen presentera en analys och problem och möjliga lösningar.
Slutligen bör man ta upp den viktiga frågan om uppföljning av beslut samt sanktioner. EG:s miljöpolitiska ambitioner möter svårigheter i enskilda medlemsländer. Graden av uppfyllande är högst varierande. En effektiv europeisk miljöpolitik förutsätter en rimlig lojalitet mot de gemensamma besluten. I annat fall riskerar länder som är lojala att -- tvärtemot en viktig grundtanke i EG -- eftersättas i konkurrenshänseende. Kontroll- och sanktionssystem bör göras så verkningsfulla, att inte försummelse premieras och lojalitet ger konkurrensnackdelar. Också denna fråga hör hemma i ett strategiskt perspektiv på svenskt EG-medlemskap. En sådan redovisning bör även innehålla riktlinjer för kontakter med andra berörda länders regeringar och miljöansvariga. Miljörörelsen bör bistås, då det gäller kontakter med sina motsvarigheter i andra länder.
Sammanfattningsvis vill vi efterlysa en betydligt ambitiösare och mer fördjupad redogörelse från regeringen vad gäller den svenska miljöstrategin inom ramen för EG- samarbetet.
Sverige och EES-avtalet
I EES-avtalet anknyter EFTA-länderna till EG:s regelsystem. Sverige har där uppnått övergångsbestämmelser fram till 1995. Dessa medger att vi behåller egna krav fram till den aviserade översynen. För tydlighetens skull måste målet att Sverige inte ska sänka befintliga krav klart anges som gällande också för tiden efter 1995 -- i annat fall är regeringens allmänna mål om bibehållen svensk nivå föga meningsfullt.
Miljöfrågor av särskild betydelse
Detta senare avsnitt i regeringens skrivelse är i flera avseenden otillfredsställande. Regeringen förbigår här flera grundläggande miljöpolitiska frågeställningar. Socialdemokraterna har begärt en helhetssyn på miljöarbetet, men istället diskuterar man t.ex. bilavgaser helt skilt från trafikpolitiken och den senare skild från klimatfrågan. Ett problem i sammanhang med den sistnämnda är, att EG inför Rio-konferensen inte kunde prestera en utarbetad ståndpunkt i koldioxidfrågan. Sverige bör vid ett medlemskap lägga särskild vikt vid att en ambitiös sådan ståndpunkt kan arbetas fram.
Många EG-länder har stora förväntningar på Sverige. Om vi vill medverka till att flytta fram EG:s positioner måste vi också göra det i Sverige. EG ser till tendenserna i medlemsländernas politik på olika områden. När regeringen nu intar en mer återhållen position kan EG dra slutsatsen att det hos oss saknas stöd för framsteg. Detta gäller såväl i förhandlingssituationen som i ett ev. medlemskapsförhållande.
Det är alltså viktigt att inte ge felaktiga signaler.
Vi vill i övrigt ta upp sex områden av särskild betydelse för miljöpolitiken: försurningen, kemikalierna, transporterna, energin, jordbruket och Östeuropa.
Försurning
Sverige har, vid en internationell jämförelse, kommit långt när det gäller att minska de sura utsläppen. Problemen är dock så omfattande, att ytterligare kraftiga utsläppsminskningar är nödvändiga för att komma ner i nivåer, som naturen tål. EG-länderna står för en mycket stor andel av det sura nedfallet över Sverige. Därför är det angeläget att arbeta för kraftigt skärpta krav på utsläpp från förbränningsanläggningar, avfallsförbränning och trafiken. Dels måste Sverige agera för skärpta bestämmelser i EG, särskilt ifråga om kväveoxidutsläpp, dels måste ekonomiska styrmedel utvecklas även i EG-länderna. Sverige bör informera EG-kommissionen och EG-ländernas regeringar om de goda erfarenheter vi har av ekonomiska styrmedel, som exempelvis de kväveoxidavgifter på större förbränningsanläggningar som initierades av den tidigare socialdemokratiska regeringen. Sverige är inte ensamt i detta arbete. Om till exempel tyska luftvårdskrav skulle bli allmängiltiga i EG, skulle nedfallet väsentligt kunna nedbringas. Ett samarbete med likasinnade länder borde, enligt vår mening, redan nu inledas inom ramen för EES.
Kemikaliekontroll
Sverige har internationellt sett en bra kemikaliekontroll och EG-kommissionen visar stort intresse för vårt arbete. Det har bl.a. resulterat i att Kemikalieinspektionen inrättat en tillfällig tjänst i Bryssel som direkt deltar i Gemenskapens arbete för att begränsa farliga kemikaliers användning. Samarbetet är ett viktigt nationellt intresse.
Vi instämmer i regeringsskrivelsens utgångspunkter att principerna om företagsansvar, omvänd bevisbörda, substitutionsprincip och försiktighetsprincip bör bli vägledande också i EG. I förhandlingarna om medlemskap vill vi därutöver understryka, att man måste hävda de strängare reglerna för åtta kemikalier (bl.a. kvicksilver, pentaklorfenol och kadmium) som vi uppnått i EES gränsvärdet för kadmium i handelsgödsel nationella förbud mot vissa bekämpningsmedel våra regler för klassificering och märkning av kemikalier nationell rätt att hävda substitutionsprincipen.
Dessa frågor är ingalunda okontroversiella och regeringen uttrycker sig i det berörda avsnittet på ett överslätande sätt. Det har till exempel framgått att EG gentemot Danmark visat stor ovilja att medge vissa skärpta bestämmelser rörande märkning av farliga lösningsmedel i industriellt arbete. Likaså är frågan om bekämpningsmedel mycket oklar. En del av detta kommer emellertid att klarna när det nya direktivet om bekämpningsmedel varit i kraft under en period. För närvarande saluförs inom EG ett stort antal bekämpningsmedel, varav dock bara en mindre del är tillåten i alla medlemsländer. Det är ett starkt miljöintresse att förhindra, att harmoniseringen får till följd att samtliga kan säljas i alla länder.
Det är också angeläget att uppmärksamma eventuella försämringar i arbetsmiljön på grund av harmoniserade regler på kemikalieområdet. Vissa typer av lim med farliga lösningsmedel som nu är förbjudna i Sverige tillåts fortfarande i EG. Det kan påverka både arbetares och konsumenters hälsa.
Det krävs en mycket mer offensiv svensk politik än regeringen tycks inse, för att åstadkomma förbättringar på kemikalieområdet.
Transporter
Vad gäller transporterna är problemet från miljösynpunkt inte endast vilka miljöregler som kommer att gälla utan även vilken trafikpolitik som kommer att föras. Vid genomförandet av den inre marknaden förutsätts att transportarbetet ökar.
Även med strängare utsläppsregler riskerar detta att öka föroreningarna. Därtill kommer bland annat problemet med CO2. Den ökade rörligheten och varutransporterna måste därför mötas med hårda krav på renare fordon, miljövänliga drivmedel och stöd till utveckling av renare transportsystem (''sustainable mobility''). Det är därför av stor vikt, att Sverige arbetar för att principerna i EG:s Femte miljöhandlingsprogram om åtgärder för att minska trafikens miljöproblem förverkligas i EG-rätten. Det inbegriper bland annat att varje trafikslag bör belastas med kostnaderna för olyckor och miljöeffekter. I övrigt måste regeringen precisera sina ambitioner när det gäller utsläpp, gränsvärden, skattemetoder etc. Det gäller såväl lätta som tunga fordon, flyget och sjöfarten.
Energi
Energianvändningens starka samband med miljöstörningarna gör strategin för energipolitiken betydelsefull. I förverkligandet av den inre marknaden ingår skapandet av en gemensam energimarknad. Detta kan leda till en dumpning av energipriserna. I det perspektivet är det angeläget att med kraft driva på för att få fram en gemensam energi/koldioxidskatt inom EG och då särskilt på elproduktion. Detta är viktigt inte bara ur miljösynpunkt utan även i lika hög grad för att klara svensk industris konkurrenskraft.
Jordbruk och den biologiska mångfalden
Utvecklingen inom jordbrukspolitiken har en nyckelroll i miljöpolitiken. Här undviker regeringen i sin skrivelse att beröra de kontroversiella frågorna.
De ledande jordbruksländerna i EG har ett vida mer kemikaliserat jordbruk än Sverige. EG:s gemensamma jordbrukspolitik har inslag som tyvärr premierar kemikalieanvändning. Sverige visar med sitt exempel en väg till ett mer miljöanpassat jordbruk. Tyvärr har regeringen -- genom borttagande av prisregleringsavgiften på handelsgödsel och bekämpningsmedel samt återinförande av exportbidrag -- rört sig bort från denna svenska väg. Detta är djupt olyckligt. Det ger fel signaler åt EG och gör att Sverige inte med kraft kan stödja reformsträvandena inom EG:s jordbrukspolitik. Desto allvarligare blir följderna härav som jordbruksutvecklingen har avgörande betydelse för skyddet av den biologiska mångfalden.
Östeuropa
För svensk miljövård är satsningarna i Östeuropa av stor betydelse. Det gäller bl.a. teknik och insatsvaror för avloppsrening för att minska miljöbelastningen på Östersjön, energisparåtgärder, effektivare energiproduktion samt utveckling av biobränslen inklusive andra förnybara energikällor, utnyttjande av gas och hjälp att utveckla ett livskraftigt jordbruk utan stora mängder handelsgödsel och bekämpningsmedel. Det är också angeläget att förbättra luften i tätorter och industricentra; främst handlar det om att minska utsläppen från energiproduktion och industrier.
Regeringen borde därför precisera även hur detta miljöarbete skall föras inom EES samt vilka effekter ett eventuellt EG-medlemskap skulle ha på vårt nuvarande miljöengagemang i Östeuropa.
Sammanfattning
Skrivelsen kan inte anses uppfylla de krav som uttalades av riksdagen i samband med godkännandet av EES-avtalet.
Enligt vår uppfattning bör en redogörelse innehålla regeringens syn på bl.a. följande frågor:en analys av skillnaderna mellan offentligt ansvar för miljöfrågor i Sverige och EGkontroll, sanktioner och konkurrensförhållandenSveriges syn på företagsansvar, substitutionsprincip, omvänd bevisbörda och försiktighetsprincipsambandet med arbetsmiljöfrågornaarbetet med EG:s femte miljöhandlingsprogrambetydelsen av den svenska politiken när det gäller användning av ekonomiska styrmedelsambandet mellan energi och miljö sambandet mellan jordbruk och miljö samt jordbruk och biologisk mångfaldriktlinjer för kontakter med andra länders regeringar och miljöansvarigastöd till miljögruppers kontakter med andra ländermiljöarbetet gentemot Östeuropa
Hemställan
Med hänvisning till det anförda hemställs
att riksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en ny redogörelse för den svenska strategin inför det svenska miljöarbetet inom EES och EG.
Stockholm den 3 juni 1993 Margareta Winberg (s) Inga-Britt Johansson (s) Åke Selberg (s) Inge Carlsson (s) Kaj Larsson (s) Ulla Pettersson (s) Sinikka Bohlin (s) Lena Klevenås (s) Sverre Palm (s) Berndt Ekholm (s)
Yrkanden (2)
- 1att riksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en ny redogörelse för den svenska strategin inför det svenska miljöarbetet inom EES och EG.
- Behandlas i
- Utskottets förslag
- uppskov
- Kammarens beslut
- = utskottet
- 1att riksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en ny redogörelse för den svenska strategin inför det svenska miljöarbetet inom EES och EG.
- Behandlas i
Motioner
Motioner är förslag som riksdagens ledamöter har lämnat till riksdagen.