Utträdesparagraf i EU
Motion 2000/01:U507 av Yvonne Ruwaida m.fl. (mp)
Ärendet är avslutat
- Motionskategori
- Fristående motion
- Tilldelat
- Utrikesutskottet
Händelser
- Inlämning
- 2000-10-05
- Granskning
- 2000-10-11
- Hänvisning
- 2000-10-11
- Bordläggning
- 2000-10-11
Motioner
Motioner är förslag som riksdagens ledamöter har lämnat till riksdagen.
Förslag till riksdagsbeslut
1. Riksdagen begär att regeringen inom EU skall verka för att få till stånd en utträdesparagraf som reglerar skeendet när en medlemsstat vill lämna EU.
2. Riksdagen beslutar att varje genomgripande förändring av EU:s grundlagar skall underställas en folkomröstning innan Sverige ratificerar förändringarna.
3. Riksdagen beslutar att en folkomröstning om fortsatt medlemskap i EU skall hållas i enlighet med vad som anförs i motionen.
Motivering
Idag finns det ingen utträdesparagraf i EU:s fördrag. Detta är ett problem som vi i Miljöpartiet de gröna påpekat ett flertal gånger. 1996 arrangerade vi en namninsamling för att få till stånd en utträdesparagraf, och vi har även föreslagit regeringen att begära en sådan under de senaste fördragsförhandlingarna i Amsterdam, ett krav som regeringen avvisade. Frågan om en utträdesparagraf blir även allt viktigare eftersom EU för tillfället är mitt uppe i en utvidgningsprocess. Att införa en paragraf i fördraget om hur ett eventuellt utträde ska gå till vore ett klargörande för medborgarna i ansökarländerna om att ett EU-medlemskap inte behöver vara ett åtagande som varar för alltid.
Miljöpartiet de gröna anser också att eftersom den senaste fördragsändringen, Amsterdamfördraget, inte förankrades hos befolkningen i en folkomröstning så bör man ha en ny folkomröstning om medlemskapet. Den utveckling av EU som har varit under de senaste fem åren motiverar en ny folkomröstning eftersom Sveriges medborgare då tog ställning till ett annorlunda EU. Vår bedömning är att dagens federala utveckling måste prövas mot viljan hos den svenska befolkningen, annars kommer EU att sakna ännu mer legitimitet.
Det folkrättsliga läget
Den rättsliga grund som finns för att idag avträda ifrån internationella avtal som ingåtts på obestämd tid är osäker. Det avtal om medlemskap som Sverige undertecknat då man trädde in i EU har ingåtts på obestämd tid. Begäran om att frånträda måste föregås av att det frånträdande landet säger upp sitt internationella avtal gentemot den andra parten, i det här fallet EU. De flesta internationella överenskommelser innehåller särskilda bestämmelser om uppsägning. För avtal som inte innehåller sådana bestämmelser är huvudregeln att uppsägning endast är tillåten om det står klart att parterna avsett att avtalet skall kunna sägas upp eller om överenskommelsens natur gör rätten till uppsägning underförstådd. Det senare anses t.ex. vara fallet beträffande handelsavtal.
Kravet om en utträdesparagraf får stöd i Wienkonventionen, art 56 b om traktaträtt som anses ligga till grund för mycket av dagens traktaträtt. Varje stats rätt till suveränitet och därmed även rätt att begärda utträde ur internationella organisationer har även fått stöd då den tyska författningsdomstolen 1993 fastslog detta.
Ett problem med att inte ha en utträdesparagraf i fördraget är att denna möjlighet inte prövats av EG-domstolen. Ytterligare en komplikation är att alla medlemsstater inte tillträtt Wienkonventionen samt att den direkta korrelationen mellan folkrättsliga regler och Wienkonventionen är oklar.
Andra anledningar till varför EU bör ha en utträdesparagraf rör mer grundläggande demokratiska värden. Om en medlemsstat bestämt sig för att begära utträde ur EU ska man inte behöva straffa ut sig och riskera försämrade relationer med de övriga medlemsstaterna. Detta kan annars komma att användas som skräckpropaganda i en folkomröstning om medlemskap. Detta gäller inte minst på det ekonomiska området. En medlemsstat som bryter med de övriga riskerar att få repressalier från de övriga om inte utträdesrätten är tydligt inskriven i EU:s fördragstext.
En paragraf om varje medlemsstats rätt att fritt besluta om fortsatt medlemskap i EU är en förutsättning för en saklig och rättvis debatt.
En ny folkomröstning
Då svenska folket 1994 röstade om medlemskap i EU handlade detta om huruvida Sverige bör bli medlem "i enlighet med Maastrichtfördraget". Efter detta har det i EU skett en kraftig förändring. EU har det nya fördraget, Am- sterdamfördraget, där man tagit ytterligare steg mot en federal stat, något Miljöpartiet de gröna motsätter sig.
Sverige har skrivit på Schengenavtalet som skapar en inhuman flyktingpolitik. På toppmötet i Helsingfors 1999 så beslöt sig stats- och regeringscheferna för att inrätta den EU-armé som vi i Miljöpartiet länge varnat för. Regeringens EU-politik på detta område förändrades radikalt till att nu stödja en politik som strider mot svensk alliansfrihet och allvarligt stör vår ställning som en neutral nation. I den militära utvecklingen ser vi också en allt tydligare koppling mellan Nato och EU. Det kanske tydligaste exemplet var när EU utsåg Javier Solana, f d Natochef, till att vara EU:s talesman i utrikes- och säkerhetsfrågor. Solana har bland annat bidragit till att allvarligt inskränka offentlighetsprincipen inom EU då han föreslagit att papper som berör säkerhetspolitiken och civil krishantering helt ska slippa offentlighetsprövning.
Allt detta ger en helt ny situation och inriktning på EU än det vi tog ställning till 1994. Miljöpartiet anser att detta sammantaget motiverar att en ny folkomröstning om EU-medlemskapet genomförs. Om resultatet av folkomröstningen visar att en majoritet av svenska folket vill lämna EU bör regeringen naturligtvis omgående anmäla detta till EU och samtidigt begära förhandlingar, dels om praktiska formaliteter för utträdet, bl a upphörande av medlemsavgiftsbetalning, dels om nya samarbetsformer med EU. Samtidigt bör EFTA-länderna meddelas att Sverige söker återinträde. Överläggningar bör begärs om omförhandling av EES-avtalet. Riksdagen bör omgående också besluta om en allmän översyn av alla lag- och regeländringar sedan EU- medlemskapet och se till att alla regler som ändrats enbart p g a EU- anpassningen och utan saklig grund omprövas.
Stockholm den 2 oktober 2000
Yvonne Ruwaida (mp)
Marianne Samuelsson (mp)
Per Lager (mp)
Kia Andreasson (mp)
Lars Ångström (mp)
Yrkanden (3)
- 1Riksdagen begär att regeringen inom EU skall verka för att få till stånd en utträdesparagraf som reglerar skeendet när en medlemsstat vill lämna EU.
- Behandlas i
- Kammarens beslut
- =utskottet
- 2Riksdagen beslutar att varje genomgripande förändring av EU:s grundlagar skall underställas en folkomröstning innan Sverige ratificerar förändringarna.
- Behandlas i
- Kammarens beslut
- =utskottet
- 3Riksdagen beslutar att en folkomröstning om fortsatt medlemskap i EU skall hållas i enlighet med vad som anförs i motionen.
- Behandlas i
- Kammarens beslut
- =utskottet
Motioner
Motioner är förslag som riksdagens ledamöter har lämnat till riksdagen.