Anpassningar till EU:s nya förordningar om medicinteknik - del 2
Proposition 2020/21:172
Regeringens proposition 2020/21:172
Anpassningar till EU:s förordningar om | Prop. |
medicinteknik – del 2 | 2020/21:172 |
Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.
Stockholm den 15 april 2021
Stefan Löfven
Ardalan Shekarabi (Socialdepartementet)
Propositionens huvudsakliga innehåll
Propositionen innehåller förslag som syftar till att anpassa svensk rätt till två EU-förordningar på det medicintekniska området:
1.Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG, och
2.Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/746 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik och om upphävande av direktiv 98/79/EG och kommissionens beslut 2010/227/EU.
Förslagen innebär bl.a. att lagen (1993:584) om medicintekniska pro- dukter ska ersättas med en ny lag med kompletterande bestämmelser till EU-förordningarna om medicintekniska produkter. Den nya lagen inne- håller kompletterande bestämmelser om bland annat kliniska prövningar, prestandastudier, tillsyn, sanktioner och bemyndiganden. För att anpassa EU-förordningarnas bestämmelser om etisk granskning av ansökningar om att få genomföra kliniska prövningar och prestandastudier föreslås även en ny lag med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordningar om medicintekniska produkter.
Förslagen föreslås träda i kraft den 15 juli 2021 i fråga om medicin- tekniska produkter och den 26 maj 2022 i fråga om medicintekniska pro- dukter för in vitro-diagnostik.
1
Prop. 2020/21:172
2
Innehållsförteckning
Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. | |||
............................................................................................ | |||
|
| ||
|
|
2.2Förslag till lag om ändring i lagen (2021:000) med
| |
om medicintekniska produkter ......................................... |
2.3Förslag till lag om ändring i lagen (2021:000) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning
om medicintekniska produkter ......................................... |
2.4Förslag till lag med kompletterande bestämmelser
| |
medicintekniska produkter ............................................... |
2.5Förslag till lag om ändring i lagen (2021:000) med kompletterande bestämmelser om etisk granskning
2.6Förslag till lag om ändring i lagen (2018:1273) om ändring i lagen (2002:297) om biobanker i hälso-
och sjukvården m.m. ........................................................ |
2.7Förslag till lag om ändring i lagen (2002:297) om
biobanker i hälso- och sjukvården m.m............................ |
2.8Förslag till lag om ändring i lagen (2002:297) om
biobanker i hälso- och sjukvården m.m............................ |
2.9Förslag till lag om ändring i lagen (2002:297) om
biobanker i hälso- och sjukvården m.m............................ |
2.10Förslag till lag om ändring i lagen (2018:1092) om ändring i lagen (2003:460) om etikprövning av
forskning som avser människor........................................ |
2.11Förslag till lag om ändring i lagen (2003:460) om
2.12Förslag till lag om ändring i lagen (2003:460) om
2.13Förslag till lag om ändring i lagen (2003:460) om
2.14Förslag till lag om ändring i lagen (2006:496) om
blodsäkerhet ..................................................................... |
2.15Förslag till lag om ändring i lagen (2006:496) om
blodsäkerhet ..................................................................... |
2.16Förslag till lag om ändring i lagen (2018:1093) om
| |
(2009:400) ........................................................................ |
2.17Förslag till lag om ändring i offentlighets- och
sekretesslagen (2009:400) ................................................ |
2.18Förslag till lag om ändring i offentlighets- och
sekretesslagen (2009:400) ................................................ |
2.19Förslag till lag om ändring i offentlighets- och
sekretesslagen (2009:400) ................................................ |
Prop. 2020/21:172 | ||
| ackreditering och teknisk kontroll ................................... |
2.21Förslag till lag om ändring i läkemedelslagen
(2015:315) ....................................................................... |
2.22Förslag till lag om ändring i lagen (2018:696) om
skatt på vissa nikotinhaltiga produkter ............................ |
humanläkemedel.............................................................. |
2.24Förslag till lag om ändring i lagen (2018:2088) om
5.2Allmänna bestämmelser om medicintekniska
5.7Lagen om etikprövning av forskning som avser
6.3Produkter avsedda för estetiska och icke-medicinska
3
Prop. 2020/21:172
4
10.1Prövningar av en ansökan om klinisk prövning eller
prestandastudie ............................................................... |
10.2Etikprövningsmyndighetens granskningar av ansökan om att genomföra en klinisk prövning eller
10.5Möjliga synpunkter från biobanker och
| Strålsäkerhetsmyndigheten............................................. | |
10.7Ledamöter, jävsbestämmelser och vissa
10.11Ytterligare bestämmelser för underåriga och för
10.12Kliniska prövningar och prestandastudier avseende
12.1Sekretess för uppgifter som ska hanteras i enlighet
13.4Lagen om tobak och liknande produkter och lagen
18.4Övergångsbestämmelser om rapportering av
händelser........................................................................ |
18.5Övergångsbestämmelser för intyg utfärdade av
anmälda organ ............................................................... |
18.6Övergångsbestämmelser för produkt med intyg
utfärdat enligt äldre bestämmelser................................. | ||
18.7Fortsatt tillhandahållande av medicintekniska
| produkter ....................................................................... | |
18.9Övergångsbestämmelse om säkerhetsövervakning,
kliniska prövningar och prestandastudier ..................... |
18.10Övergångsbestämmelser om dispenser och
angränsande produkter................................................... |
| |
| |
människa........................................................................ |
18.12Övergångsbestämmelse om att kliniska prövningar
får fortsätta att genomföras............................................ |
18.13Övergångsbestämmelse gällande tillsyn, straff,
5
21.10Förslaget till lag om ändring i lagen (2018:1092) om ändring i lagen (2003:460) om etikprövning av
forskning som avser människor ..................................... |
21.11Förslaget till lag om ändring i lagen (2003:460) om
21.12Förslaget till lag om ändring i lagen (2003:460) om
21.13Förslaget till lag om ändring i lagen (2003:460) om
21.14Förslaget till lag om ändring i lagen (2006:496) om
blodsäkerhet................................................................... |
21.15Förslag till lag om ändring i lagen (2006:496) om
blodsäkerhet................................................................... |
21.16Förslaget till lag om ändring i lagen (2018:1093) om
| |
(2009:400) ..................................................................... |
21.17Förslaget till lag om ändring i offentlighets- och
sekretesslagen (2009:400) ............................................. |
21.18Förslaget till lag om ändring i offentlighets- och
sekretesslagen (2009:400) ............................................. |
21.19Förslaget till lag om ändring i offentlighets- och
sekretesslagen (2009:400) ............................................. |
21.20Förslaget till lag om ändring i lagen (2011:791) om
ackreditering och teknisk kontroll ................................. |
21.21Förslaget till lag om ändring i läkemedelslagen
(2015:315) ..................................................................... |
21.22Förslaget till lag om ändring i lagen (2018:696) om
skatt på vissa nikotinhaltiga produkter .......................... |
prövningar av humanläkemedel..................................... |
21.24Förslaget till lag om ändring i lagen (2018:2088) om
| tobak och liknande produkter ........................................ | |
Bilaga 1 | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) |
|
| 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintekniska |
|
| produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, |
|
| förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) |
|
| nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv |
|
| 90/385/EEG och 93/42/EEG ......................................... | 453 |
Bilaga 2 | Rättelse av Europaparlamentets och rådets |
|
| förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om |
|
| medicintekniska produkter, om ändring av direktiv |
|
| 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och |
|
| förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande |
|
| av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG ............. | 628 |
Bilaga 3 | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) |
|
| 2017/746 av den 5 april 2017 om medicintekniska |
|
| produkter för in vitro-diagnostik och om |
|
Prop. 2020/21:172
7
Prop. 2020/21:172 | upphävande av direktiv 98/79/EG och |
|
| kommissionens beslut 2010/227/EU .............................. | 630 |
Bilaga 4 | Rättelse av Europaparlamentets och rådets |
|
| förordning (EU) 2017/746 av den 5 april 2017 om |
|
| medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik |
|
| och om upphävande av direktiv 98/79/EG och |
|
| kommissionens beslut 2010/227/EU .............................. | 787 |
Bilaga 5 | Sammanfattning av departementspromemorian |
|
| Anpassningar till EU:s förordningar om |
|
| medicinteknik – del 2 (Ds 2019:32) .............................. | 788 |
Bilaga 6 | Promemorians författningsförslag .................................. | 789 |
Bilaga 7 | Förteckning över remissinstanserna ............................... | 862 |
Bilaga 8 | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) |
|
| 2020/561 av den 23 april 2020 om ändring av |
|
| förordning (EU) 2017/745 om medicintekniska |
|
| produkter vad gäller tillämpningsdatum för vissa |
|
| bestämmelser .................................................................. | 863 |
Bilaga 9 | Lagrådsremissens lagförslag .......................................... | 868 |
Bilaga 10 | Lagrådets yttrande .......................................................... | |
Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 15 april 2021 ....... |
8
1 | Förslag till riksdagsbeslut | Prop. 2020/21:172 |
|
Regeringens förslag:
1.Riksdagen antar regeringens förslag till lag med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om medicintekniska produkter.
2.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2021:000) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om medicintekniska produkter.
3.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2021:000) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om medicintekniska produkter.
4.Riksdagen antar regeringens förslag till lag med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om medicin- tekniska produkter.
5.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2021:000) med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om medicintekniska produkter.
6.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2018:1273) om ändring i lagen (2002:297) om biobanker i hälso- och sjukvården m.m.
7.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2002:297) om biobanker i hälso- och sjukvården m.m.
8.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2002:297) om biobanker i hälso- och sjukvården m.m.
9.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2002:297) om biobanker i hälso- och sjukvården m.m.
10.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2018:1092) om ändring i lagen (2003:460) om etikprövning av forsk- ning som avser människor.
11.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor.
12.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor.
13.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor.
14.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2006:496) om blodsäkerhet.
15.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2006:496) om blodsäkerhet.
16.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2018:1093) om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400).
17.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400).
18.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400).
19.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400).
20.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen
(2011:791) om ackreditering och teknisk kontroll. | 9 |
|
Prop. 2020/21:172 21. Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i läkemedels- lagen (2015:315).
22.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2018:696) om skatt på vissa nikotinhaltiga produkter.
23.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2018:1091) med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om kliniska prövningar av humanläkemedel.
24.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2018:2088) om tobak och liknande produkter.
10
2 | Lagtext | Prop. 2020/21:172 |
|
Regeringen har följande förslag till lagtext.
2.1Förslag till lag med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om medicintekniska produkter
Härigenom föreskrivs följande.
1 kap. Inledande bestämmelser
1 § Denna lag kompletterar Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förord- ning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG.
I lagen regleras även frågor som inte omfattas av EU-förordningen.
2 § Termer och uttryck i denna lag har samma betydelse som i förord- ning (EU) 2017/745.
Med produkter avses i denna lag, om inte annat anges,
–medicintekniska produkter, och
–tillbehör till medicintekniska produkter.
3 § I fråga om produkter som är avsedda för konsumenter eller som kan antas komma att användas av konsumenter gäller också produktsäkerhets- lagen (2004:451).
2 kap. Kliniska prövningar
Informerat samtycke för försökspersoner vars mening inte kan inhämtas
1 § För en försöksperson som, på grund av sjukdom, psykisk störning, försvagat hälsotillstånd eller något annat liknande förhållande, inte är beslutskompetent, är en god man eller förvaltare enligt 11 kap. 4 eller 7 § föräldrabalken, med behörighet att sörja för den enskildes person, den lagligen utsedda ställföreträdare som får ge informerat samtycke till en klinisk prövning på försökspersonens vägnar.
Informerat samtycke för försökspersoner som är underåriga |
|
2 § För en försöksperson som är underårig är vårdnadshavarna de lag- |
|
ligen utsedda ställföreträdare som får ge informerat samtycke till en klinisk |
|
prövning på försökspersonens vägnar. En underårig försöksperson som har |
|
fyllt 15 år ska också själv ge sitt informerade samtycke till att delta i den |
|
kliniska prövningen, under förutsättning att den underårige inser vad pröv- |
|
ningen innebär för honom eller henne. Ett sådant informerat samtycke ska | 11 |
Prop. 2020/21:172 inhämtas i enlighet med vad som regleras om en försöksperson i artikel 63.1 i förordning (EU) 2017/745.
Ersättningsgarantier
3 § Sponsorn för en klinisk prövning är skyldig att genom försäkring eller på annat sätt garantera att försökspersonen får ersättning om sponsorn eller prövaren blir skyldig att betala sådan. Skadeskyddet eller ersättnings- garantin ska vara förenlig med riskens karaktär och omfattning.
Tillstånd att genomföra en klinisk prövning
4 § Den myndighet som regeringen bestämmer prövar frågor om
1.tillstånd att genomföra en klinisk prövning, och
2.väsentliga ändringar av en sådan prövning.
Bestämmelser om den etiska granskningen av en ansökan eller anmälan av en klinisk prövning finns i lagen (2021:000) med kompletterande be- stämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om medicintekniska produkter.
Bevarande av dokumentation
5 § Den dokumentation som avses i kapitel III avsnitt 3 i bilaga XV till förordning (EU) 2017/745 ska hållas tillgänglig för de behöriga myndig- heterna under den tid som anges i bilagan även om sponsorn, dennes kon- taktperson eller den rättsliga företrädaren försätts i konkurs, går i likvida- tion eller upphör med sin verksamhet. Sponsorn, dennes kontaktperson eller den rättsliga företrädaren ska i sådana fall anmäla till den myndighet som regeringen bestämmer vem som ansvarar för arkiveringen av handlingarna och var de förvaras.
Krav för andra kliniska prövningar
6 § Bestämmelserna om kliniska prövningar i förordning (EU) 2017/745, denna lag och föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen ska även gälla för en klinisk prövning som inte genomförs i något av de syften som anges i artikel 62.1 i förordning (EU) 2017/745. För dessa prövningar krävs tillstånd i enlighet med artikel 70.7 b i förordningen.
Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om undantag från kraven som följer av första stycket.
Den myndighet som regeringen bestämmer får i enskilda fall besluta om undantag från kraven som följer av första stycket. Ett sådant beslut får förenas med villkor.
3 kap. Tillsyn
1 § Tillsyn över efterlevnaden av förordning (EU) 2017/745, denna lag och de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen utövas av den eller de myndigheter som regeringen bestämmer.
12
2 § En tillsynsmyndighet har rätt att för tillsynen på begäran få de upp- Prop. 2020/21:172 lysningar och handlingar som behövs och få tillträde till områden, lokaler
och andra utrymmen, dock inte bostäder, där produkter hanteras eller där kliniska prövningar utförs. Om det behövs för tillsynen, får myndigheten göra undersökningar och ta prover. För kostnader på grund av undersök- ningar eller för uttagna prover betalas inte ersättning.
3 § En tillsynsmyndighet får besluta de förelägganden som behövs för att förordning (EU) 2017/745, denna lag och de föreskrifter som har med- delats med stöd av lagen ska följas. En tillsynsmyndighet får också besluta om förelägganden om tillträde till områden, lokaler och andra utrymmen enligt 2 § vägras.
Ett beslut om föreläggande får förenas med vite.
Hjälp av Polismyndigheten eller Kronofogdemyndigheten
4 § På begäran av en tillsynsmyndighet ska Polismyndigheten lämna den hjälp som behövs när tillsynsmyndigheten vidtar åtgärder eller verkställer beslut som har meddelats med stöd av förordning (EU) 2017/745 eller denna lag eller de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen, om
1.det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden inte kan utföras utan att en polismans särskilda befogenheter enligt 10 § polislagen (1984:387) behöver tillgripas, eller
2.det annars finns synnerliga skäl.
5 § En tillsynsmyndighet får begära sådan handräckning av Kronofogde- myndigheten som behövs när tillsynsmyndigheten vidtar åtgärder eller verkställer beslut som har meddelats med stöd av förordning (EU) 2017/745 eller denna lag eller de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen.
Vid handräckning gäller bestämmelserna i utsökningsbalken om verk- ställighet av förpliktelser som inte avser betalningsskyldighet, avhysning eller avlägsnande.
4 kap. Avgifter
Avgifter för ansökan och anmälan
1 § En avgift ska betalas av den som
1.ansöker i Sverige om att utses till anmält organ eller som ansöker om utvidgning eller andra ändringar beträffande utseendet av ett anmält organ och anmälan till Europeiska kommissionen av sådana ändringar,
2.ansöker om att få genomföra en klinisk prövning,
3.anmäler att en klinisk prövning ska utföras för att ytterligare utvärdera en CE-märkt produkt inom ramen för produktens avsedda ändamål,
4.anmäler väsentliga ändringar av en klinisk prövning, eller
5.ansöker om tillstånd att enligt artikel 59 i förordning (EU) 2017/745 i Sverige släppa ut en specifik produkt på marknaden eller ta den i bruk trots att de förfaranden som avses i artikel 52 i förordningen inte har genomförts.
13
Prop. 2020/21:172 Årsavgift
2 § En årsavgift ska betalas av
1.en sådan ekonomisk aktör som anges i föreskrifter som har meddelats med stöd av andra stycket och som registrerar verksamhet i Sverige,
2.en tillverkare av sådana produkter som i fråga om användningen står medicintekniska produkter nära enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av 7 kap. 1 §,
3.en reprocessare av engångsprodukter i Sverige om denna verksamhet inte utförs inom hälso- och sjukvården eller av hälso- och sjukvårds- personal, och
4.ett anmält organ som har utsetts av den ansvariga myndigheten för anmälda organ i Sverige.
Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vilka ekonomiska aktörer som ska betala årsavgift enligt första stycket 1.
Avgifter för intyg, yttranden och rådgivning
3 § En avgift ska betalas av
1.en ekonomisk aktör som begär att få ett exportintyg utfärdat av den behöriga myndigheten,
2.en ekonomisk aktör med anledning av provtagning och undersökning av prover i aktörens verksamhet, och
3.ett anmält organ som begär yttranden eller rådgivning av den behöriga myndigheten i Sverige.
Föreskrifter om avgifter
4 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om storleken på de avgifter som avses i detta kapitel samt om betalning av sådana avgifter.
5 kap. Sanktioner
Ansvar
1 § Till böter eller fängelse i högst ett år döms den som med uppsåt eller av oaktsamhet släpper ut en produkt på marknaden eller tillhandahåller en sådan produkt i Sverige utan att
1.produkten uppfyller de krav och villkor som gäller enligt artikel 5 i förordning (EU) 2017/745, eller
2.de språkkrav uppfylls som gäller enligt föreskrifter som har meddelats av regeringen med stöd av 7 kap. 8 § och som avser den information om en produkt som ska tillhandahållas eller lämnas till användare eller patienter i Sverige.
I ringa fall ska det inte dömas till ansvar.
2 § Till böter eller fängelse i högst två år döms den som med uppsåt eller av oaktsamhet påbörjar eller genomför en klinisk prövning
1. utan tillstånd,
14
2.utan att ha lämnat in en ansökan eller anmälan enligt artikel 70.1, 74, 75 eller 82.1 i förordning (EU) 2017/745,
3.i strid med villkor som anges i beslut om tillstånd, beslut avseende etisk granskning i enlighet med artikel 70.7 a eller 74 i förordning (EU) 2017/745 eller i ett yttrande avseende etisk granskning i enlighet med artikel 75 eller 82.1 i samma förordning i det fall den myndighet som prövar frågor enligt 2 kap. 4 § inte har fattat beslut i frågan, eller
4.i strid med ett negativt yttrande avseende etisk granskning i enlighet med artikel 70.7 a, 74, 75 eller 82.1 i förordning (EU) 2017/745 i det fall den myndighet som prövar frågor enligt 2 kap. 4 § inte har fattat beslut i frågan.
I ringa fall ska det inte dömas till ansvar.
3 § Straff enligt 1 eller 2 § får inte dömas ut för en gärning som omfattas av ett föreläggande som har förenats med vite, om en ansökan om utdöm- ande av vitet har gjorts. Straff enligt 1 eller 2 § får inte heller dömas ut för en gärning som omfattas av ett beslut om sanktionsavgift.
Förverkande
4 § En produkt som varit föremål för brott enligt denna lag ska förklaras förverkad, om det inte är uppenbart oskäligt. I stället för produkten får dess värde förklaras förverkat. Även utbyte av sådant brott ska förklaras för- verkat, om det inte är uppenbart oskäligt.
Sanktionsavgift
5 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela föreskrifter om att en sanktionsavgift får tas ut
1.om en överträdelse har skett av artikel 7 eller 10–16 i förordning (EU) 2017/745,
2.om en klinisk prövning påbörjas eller genomförs utan tillstånd eller utan att en ansökan eller anmälan lämnats in eller i strid med villkor som anges i beslut,
3.om en klinisk prövning påbörjas eller genomförs i strid med ett nega- tivt yttrande avseende den etiska granskningen i enlighet med artikel 70.7 a, 74 eller 75 i förordning (EU) 2017/745 i det fall den myndighet som prövar frågor enligt 2 kap. 4 § inte har fattat beslut i frågan, eller
4.av den som oriktigt har uppgett sig vara ett anmält organ enligt artikel
2.42 i förordning (EU) 2017/745.
6 § Sanktionsavgift får tas ut med ett belopp som bestäms med hänsyn till överträdelsens allvar, betydelsen av den bestämmelse som överträd- elsen avser och omständigheterna i övrigt. Sanktionsavgiften ska bestäm- mas till högst 100 000 000 kronor. För en statlig myndighet, en region eller en kommun ska dock sanktionsavgiften bestämmas till högst 10 000 000 kronor.
7 § Sanktionsavgift får inte tas ut för en överträdelse som omfattas av ett föreläggande som har förenats med vite, om en ansökan om utdömande av vitet har gjorts.
Prop. 2020/21:172
15
Prop. 2020/21:172
8 § En sanktionsavgift får sättas ned helt eller delvis om överträdelsen är ringa eller ursäktlig eller om det annars med hänsyn till omständighet- erna skulle vara oskäligt att ta ut avgiften.
9 § Den myndighet som regeringen bestämmer ska besluta om sank- tionsavgift.
10 § En sanktionsavgift får inte beslutas om den som avgiften ska tas ut av inte har fått tillfälle att yttra sig inom fem år från den dag då överträd- elsen ägde rum.
11 § En sanktionsavgift ska betalas till den myndighet som regeringen bestämmer inom 30 dagar från det att beslutet om att ta ut avgiften har fått laga kraft eller inom den längre tid som anges i beslutet.
Om sanktionsavgiften inte betalas inom den tid som anges i första styck- et, ska myndigheten lämna den obetalda avgiften för indrivning. Bestäm- melser om indrivning finns i lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. Verkställighet får ske enligt utsökningsbalken.
Sanktionsavgiften ska tillfalla staten.
12 § En sanktionsavgift faller bort i den utsträckning verkställighet inte har skett inom fem år från det att beslutet fick laga kraft.
Föreskrifter om sanktionsavgifter
13 § Regeringen får meddela ytterligare föreskrifter om sanktionsav- gifter enligt denna lag.
6 kap. Tystnadsplikt och överklagande
1 § Den som har tagit befattning med något ärende enligt förordning (EU) 2017/745 eller denna lag får inte obehörigen röja eller på annat sätt utnyttja vad han eller hon då har fått veta om någons affärs- eller driftför- hållanden.
Som obehörigt röjande anses inte att någon fullgör sådan uppgifts- skyldighet som följer av lag eller förordning.
I det allmännas verksamhet tillämpas bestämmelserna i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400).
2 § Beslut enligt denna lag får överklagas till allmän förvaltningsdom- stol.
| Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. |
| 7 kap. Ytterligare bemyndiganden och övriga bestämmelser |
| Föreskrifter om lagens tillämplighet |
| 1 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- |
| dela föreskrifter om att krav som följer av eller väsentligen motsvarar |
16 | kraven enligt förordning (EU) 2017/745 och denna lag ska gälla även för |
produkter som inte anges i 1 kap. 2 § men som i fråga om användningen Prop. 2020/21:172 står nära sådana produkter.
Föreskrifter om specialanpassade produkter
2 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela föreskrifter om vilka yrkeskvalifikationer den person som ger skrift- liga anvisningar för utformningen av en specialanpassad produkt ska ha i enlighet med artikel 2.3 i förordning (EU) 2017/745.
Föreskrifter om egentillverkade produkter
3 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela föreskrifter om
1.de produkter som avses i artikel 5.5 i förordning (EU) 2017/745, och
2.skyldighet för hälso- och sjukvårdsinstitutioner att till den myndighet som regeringen bestämmer lämna ytterligare information om dessa pro- dukter.
Föreskrifter om reprocessing och återanvändning
4 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela föreskrifter om
1.tillåtelse att reprocessa och återanvända en engångsprodukt i enlighet med artikel 17 i förordning (EU) 2017/745,
2.under vilka villkor en engångsprodukt får reprocessas, återanvändas och tillhandahållas, och
3.under vilka villkor en engångsprodukt får reprocessas och överföras till ett annat land.
Föreskrifter om blod och blodkomponenter
5 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela föreskrifter om framställning, förvaring och distribution av blod och blodkomponenter avsedda att användas som råvara vid tillverkning av produkter som omfattas av förordning (EU) 2017/745.
Föreskrifter om medicinsk yrkesverksamhet vid distansförsäljning
6 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela föreskrifter om den medicinska yrkesverksamhet som ska finnas att tillgå när en produkt mot betalning eller kostnadsfritt används i samband med kommersiell verksamhet för att tillhandahålla en diagnostisk eller terapeutisk tjänst som via informationssamhällets tjänster eller genom andra kommunikationsmedel direkt eller via mellanhänder erbjuds till en fysisk eller juridisk person som är etablerad i Europeiska ekonomiska sam- arbetsområdet.
Med informationssamhällets tjänster i första stycket avses tjänster enligt definitionen i artikel 1.1 b i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/1535 av den 9 september 2015 om ett informationsförfarande be- träffande tekniska föreskrifter och beträffande föreskrifter för informa-
tionssamhällets tjänster.
17
Prop. 2020/21:172
18
Föreskrifter om utbildningar som sakkunniga personer ska ha
7 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela föreskrifter om vilka utbildningar inom juridik, medicin, farmaci, ingenjörsvetenskap eller annan relevant vetenskaplig disciplin som den person som har ansvar för att regelverket följs ska ha i enlighet med artikel 15.1, 15.2 och 15.6 i förordning (EU) 2017/745.
Föreskrifter om det eller de språk som märkning och information ska vara skriven på
8 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela föreskrifter om vilka språk som en produkt ska vara märkt på och vilka språk som information till patienter, bruksanvisningar och säkerhets- meddelanden till marknaden ska vara skrivna på.
Om det finns särskilda skäl, får den myndighet som regeringen bestäm- mer i enskilda fall besluta om undantag från kraven som följer av före- skrifter som har meddelats med stöd av första stycket. Ett sådant beslut får förenas med villkor.
Föreskrifter om informationskrav i fråga om implantat
9 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela föreskrifter om att hälso- och sjukvårdsinstitutioner och hälso- och sjukvårdspersonal ska lämna information enligt artikel 18 i förordning (EU) 2017/745 och på vilka sätt den informationen ska lämnas.
Föreskrifter om krav på att lagra och förvara UDI
10 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att
1.hälso- och sjukvårdsinstitutioner ska lagra och förvara den unika produktidentifieringen (UDI) även för produkter som inte är implantat i klass III och som har levererats till dem, och
2.hälso- och sjukvårdspersonal ska lagra och förvara UDI för produkter som har levererats till dem.
Föreskrifter om registrering av uppgifter
11 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om
1.skyldighet för ekonomiska aktörer som tillhandahåller eller bedriver verksamhet med produkter i Sverige, inklusive med sådana produkter som anges i föreskrifter som har meddelats med stöd av 1 §, att lämna uppgifter om sin verksamhet och sin produkt hos en myndighet för registrering, och
2.skyldighet för den som reprocessar eller återanvänder engångspro- dukter i Sverige att registrera uppgifter hos en myndighet om sin verksam- het och sin produkt.
Föreskrifter om kliniska prövningar
12 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om den behörighet som
1. krävs för att hålla det samtal med försökspersonen som anges i artikel Prop. 2020/21:172 63.2 c i förordning (EU) 2017/745,
2.en person ska ha för att tillhandahålla den aktuella sjukvården under de förhållanden som gäller för kliniska prövningar i enlighet med artikel 62.4 j i förordning (EU) 2017/745, och
3.en person ska ha för att få vara prövare.
13 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om
1.att en sponsor som inte är etablerad inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet inte behöver ha en rättslig företrädare utan i stället får utse minst en kontaktperson i enlighet med artikel 62.2 i förordning (EU) 2017/745, och
2.försäkringar eller andra garantier som avses i 2 kap. 3 §.
Föreskrifter om användning av produkter i hälso- och sjukvården och i andra verksamheter
14 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om användning av produkter i verksamhet som omfattas av hälso- och sjukvårdslagen (2017:30), tandvårdslagen (1985:125) och patientsäkerhetslagen (2010:659).
Föreskrifter om anmälda organ
15 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om de intyg eller rapporter som får åberopas till stöd för en ansökan om att utses till anmält organ.
Ytterligare föreskrifter
16 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela ytterligare föreskrifter i frågor som rör förordning (EU) 2017/745 och denna lag och som behövs för att skydda människors hälsa och säkerhet.
Tillhandahållande av dokumentation
17 § Den dokumentation som avses i kapitel III avsnitt 7 i bilaga IX till förordning (EU) 2017/745 ska hållas tillgänglig för de behöriga myndigheter som utsetts enligt förordningen under den tid som anges i bilagan även om tillverkaren eller dennes auktoriserade representant försätts i konkurs, går i likvidation eller upphör med sin verksamhet. Tillverkaren eller dennes auktoriserade representant ska i sådana fall anmäla till den myndighet som regeringen bestämmer vem som ansvarar för arkiveringen av handlingarna och var de förvaras.
1.Denna lag träder i kraft den 15 juli 2021.
2.Genom lagen upphävs lagen (1993:584) om medicintekniska produkter.
19
Prop. 2020/21:172 | 3. Den upphävda lagen ska dock fortsätta att gälla för medicintekniska |
| produkter för in vitro-diagnostik fram till den 26 maj 2022, om inte annat |
| följer av punkt 4–6, 8, 9, 11–16 eller 19. |
| 4. Den upphävda lagen gäller fortfarande för |
| a) medicintekniska produkter som inte är medicintekniska produkter för |
| in vitro-diagnostik och som har släppts ut på marknaden eller har tagits i |
| bruk före den 26 maj 2021, med undantag för de produkter som omfattas |
| av punkt 7 och 10, och de produkter som har släppts ut på marknaden |
| såsom förenliga med förordning (EU) 2017/745, och |
| b) medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik som har släppts ut |
| på marknaden eller har tagits i bruk före den 26 maj 2022, med undantag |
| för de produkter som omfattas av punkt 8 och 11, och de produkter som |
| har släppts ut på marknaden såsom förenliga med Europaparlamentets och |
| rådets förordning (EU) 2017/746 av den 5 april 2017 om medicintekniska |
| produkter för in vitro-diagnostik och om upphävande av direktiv 98/79/EG |
| och kommissionens beslut 2010/227/EU. |
| 5. Ett intyg som ett anmält organ har utfärdat före den 25 maj 2017 ska |
| fortsätta att gälla under den tid som är angiven i intyget. |
| Med undantag av första stycket blir ett intyg som avser en medicintekn- |
| isk produkt som inte är en medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik |
| och som har utfärdats i enlighet med bilaga 4 till rådets direktiv |
| 90/385/EEG av den 20 juni 1990 om tillnärmning av medlemsstaternas |
| lagstiftning om aktiva medicintekniska produkter för implantation eller |
| bilaga 4 till rådets direktiv 93/42/EEG av den 14 juni 1993 om medicin- |
| tekniska produkter ogiltigt senast den 27 maj 2022. Ett intyg som avser en |
| medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik och som har utfärdats enligt |
| bilaga VI till Europaparlamentets och rådets direktiv 98/79/EG av den 27 |
| oktober 1998 om medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik blir |
| ogiltigt senast den 27 maj 2024. |
| 6. Ett intyg som ett anmält organ har utfärdat från och med den 25 maj |
| 2017 ska förbli giltigt fram till och med utgången av den period som anges |
| i intyget. Ett intyg som avser en medicinteknisk produkt för in vitro- |
| diagnostik blir dock ogiltigt senast den 27 maj 2024. Ett intyg som avser |
| en medicinteknisk produkt som inte är en medicinteknisk produkt för in |
| vitro-diagnostik blir ogiltigt högst fem år från intygets utfärdande, dock |
| senast den 27 maj 2024. |
| 7. En medicinteknisk produkt som inte är en medicinteknisk produkt för |
| in vitro-diagnostik får släppas ut på marknaden eller tas i bruk från och |
| med den 26 maj 2021 till och med den 26 maj 2024 om |
| a) ett intyg om överensstämmelse har utfärdats för den produkten enligt |
| den upphävda lagen och det intyget är giltigt i enlighet med punkt 5 eller |
| 6, eller |
| b) produkten är klassificerad i klass I i enlighet med den upphävda lagen |
| och en försäkran om överensstämmelse har upprättats före den 26 maj |
| 2021 och det för produkten vid förfarandet för bedömning av överensstäm- |
| melse krävs medverkan av ett anmält organ enligt förordning (EU) |
| 2017/745. |
| Första stycket gäller endast om produkten från och med den 26 maj 2021 |
| fortsätter att uppfylla kraven i den upphävda lagen, och under förutsättning |
| att det inte har gjorts några väsentliga ändringar i produktens konstruktion |
20 | och avsedda ändamål. Kraven i förordning (EU) 2017/745 och i denna lag |
i fråga om övervakning av produkter som släppts ut på marknaden, mark- nadskontroll, säkerhetsövervakning, registrering av ekonomiska aktörer och registrering av produkter ska dock tillämpas i stället för de motsvar- ande kraven i den upphävda lagen.
8.En medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik med ett intyg om överensstämmelse som utfärdats enligt den upphävda lagen och som är giltigt i enlighet med punkt 5 eller 6 får endast släppas ut på marknaden eller tas i bruk under förutsättning att den, från och med den 26 maj 2022, fortsätter att uppfylla kraven i den upphävda lagen, och under förutsättning att det inte har gjorts några väsentliga ändringar i produktens konstruktion och avsedda ändamål. Kraven i förordning (EU) 2017/746 och i denna lag
ifråga om övervakning av produkter som släppts ut på marknaden, mark- nadskontroll, säkerhetsövervakning, registrering av ekonomiska aktörer och registrering av produkter ska dock tillämpas i stället för de motsvar- ande kraven i den upphävda lagen.
9.För produkter som släpps ut på marknaden eller tas i bruk med stöd av punkt 7 eller 8 ska det anmälda organ som utfärdat ett intyg som avses
ipunkt 5 eller 6 fortsätta att ansvara för lämplig övervakning med avse- ende på samtliga tillämpliga krav för produkterna. Bestämmelserna om tillsyn över anmälda organ i lagen (2011:791) om ackreditering och teknisk kontroll ska fortsätta att gälla.
10.En medicinteknisk produkt som inte är en medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik får fortsätta att tillhandahållas på marknaden eller tas i bruk till och med den 26 maj 2025 om
a) den lagligen har släppts ut på marknaden före den 26 maj 2021,
b) den har släppts ut på marknaden från och med den 26 maj 2021 och det för produkten har utfärdats ett intyg som avses i punkt 5 eller 6, eller
c) den är klassificerad i klass I i enlighet med den upphävda lagen och en försäkran om överensstämmelse har upprättats före den 26 maj 2021 och det för produkten vid förfarandet för bedömning av överensstämmelse krävs medverkan av ett anmält organ enligt förordning (EU) 2017/745.
Den upphävda lagen ska gälla för dessa produkter.
11.En medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik får fortsätta att tillhandahållas på marknaden eller tas i bruk till och med den 27 maj 2025 om
a) den lagligen har släppts ut på marknaden före den 26 maj 2022, eller b) den har släppts ut på marknaden från och med den 26 maj 2022 och
det för produkten har utfärdats ett intyg som avses i punkt 5 eller 6. Den upphävda lagen ska gälla för dessa produkter.
12.Med undantag av produkter som avses i punkt 4 ska bestämmelserna
iden upphävda lagen angående registrering av produkter och ekonomiska aktörer samt anmälan av intyg fortsätta att gälla fram till den dag som inträffar tjugofyra månader efter det att meddelandet om funktionaliteten av den europeiska databasen för medicintekniska produkter (Eudamed) offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning i enlighet med artikel 34.3 i förordning (EU) 2017/745.
13.Med undantag av produkter som avses i punkt 4 ska bestämmelserna
iden upphävda lagen om tillverkarnas skyldigheter i fråga om säkerhets- övervakning och om att tillhandahålla dokumentation i fråga om kliniska prövningar och prestandastudier fortsätta att gälla fram till den dag som inträffar sex månader efter det att meddelandet om Eudameds funktionali-
Prop. 2020/21:172
21
Prop. 2020/21:172 tet har offentliggjorts. För medicintekniska produkter för in vitro- diagnostik gäller detta endast om meddelandet om Eudameds funk- tionalitet offentliggörs efter den 26 november 2021.
14.Bestämmelsen i 4 § den upphävda lagen ska fortsätta att gälla fram till den 26 maj 2022 vad gäller möjligheten att meddela föreskrifter om att den lagen ska gälla även för produkter som i fråga om användningen står nära medicintekniska produkter.
15.En medicinteknisk produkt som inte är en medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik och som i enlighet med ett tillstånd som har meddelats med stöd av bestämmelsen i 4 § den upphävda lagen om att den lagen helt eller delvis inte ska gälla för produkten har släppts ut på marknaden eller tagits i bruk före den 26 maj 2021 får fortsätta att tillhandahållas så länge som det tillståndet gäller. Detsamma gäller för en medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik som har släppts ut på marknaden eller tagits i bruk före den 26 maj 2022.
16.Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om rapportering av händelser när det gäller produkter som har släppts ut på marknaden i enlighet med den upphävda lagen.
17.En medicinteknisk produkt som inte är en medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik och som är tillverkad av derivat av vävnader eller celler från människa och där derivaten är icke-viabla eller har gjorts icke- viabla och som har släppts ut på marknaden eller tagits i bruk före den 26 maj 2021 får även i fortsättningen släppas ut på marknaden eller tas i bruk.
18.En klinisk prövning som har inletts före den 26 maj 2021 får fortsätta att genomföras enligt den upphävda lagen. Från och med den 26 maj 2021 ska dock allvarliga negativa händelser och produktfel rapporteras i enlighet med förordning (EU) 2017/745.
19.Bestämmelserna om tillsyn, straff, förverkande, tystnadsplikt och avgifter i den upphävda lagen ska fortsätta att gälla i de avseenden och så länge som bestämmelser i den lagen ska tillämpas.
22
2. hälso- och sjukvårdspersonal och inrättningar som använder en produkt som omfattas av bilaga XVI till förordning (EU) 2017/745 ska lagra och förvara UDI för pro- dukter som har levererats till dem.2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (2021:000) Prop. 2020/21:172 med kompletterande bestämmelser till EU:s
förordning om medicintekniska produkter
Härigenom föreskrivs att 1 kap. 2 § och 7 kap. 10 och 14 §§ lagen (2021:000) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om medicintekniska produkter ska ha följande lydelse.
Lydelse enligt avsnitt 2.1Föreslagen lydelse
1 kap.
2 §
Termer och uttryck i denna lag har samma betydelse som i förordning (EU) 2017/745.
Med produkter avses i denna lag, om inte annat anges,
– medicintekniska produkter, och | – medicintekniska produkter, |
– tillbehör till medicintekniska | – tillbehör till medicintekniska |
produkter. | produkter, och |
| – produkter som anges i bilaga |
| XVI till förordning (EU) 2017/745. |
7 kap.
10 §
Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att
1.hälso- och sjukvårdsinstitutioner ska lagra och förvara den unika pro- duktidentifieringen (UDI) även för produkter som inte är implantat i klass III och som har levererats till dem, och
2. hälso- och sjukvårdspersonal ska lagra och förvara UDI för produkter som har levererats till dem.
|
|
| 14 § |
|
|
| ||
Regeringen | eller | den myndighet | Regeringen | eller | den myndighet | |||
som | regeringen | bestämmer får | som | regeringen | bestämmer får | |||
meddela föreskrifter om använd- | meddela föreskrifter om använd- | |||||||
ning av produkter i verksamhet som | ning av produkter i verksamhet som | |||||||
omfattas av hälso- och sjukvårds- | omfattas av hälso- och sjukvårds- | |||||||
lagen | (2017:30), | tandvårdslagen | lagen | (2017:30), | tandvårdslagen | |||
(1985:125) | och | patientsäkerhets- | (1985:125), | patientsäkerhetslagen | ||||
lagen (2010:659). |
|
| (2010:659) | och lagen (2021:000) | ||||
|
|
|
|
| om estetiska kirurgiska ingrepp och | |||
|
|
|
|
| estetiska injektionsbehandlingar. | |||
|
|
|
|
|
|
|
|
|
Denna lag träder i kraft den dag som regeringen bestämmer.
23
Prop. 2020/21:172 2.3 | Förslag till lag om ändring i lagen (2021:000) |
| med kompletterande bestämmelser till EU:s |
| förordning om medicintekniska produkter |
Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2021:000) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om medicintekniska produkter
dels att rubriken till lagen samt 1 kap. 1 och 2 §§, 2 kap. 1–5 §§, 3 kap. 1–5 §§, 4 kap. 1 §, 5 kap. 1, 2 och 5 §§, 6 kap. 1 §, 7 kap. 1, 3, 5, 7, 12, 13, 16 och 17 §§, rubriken till 2 kap. och rubrikerna närmast före 2 kap. 4 § och 7 kap. 12 § ska ha följande lydelse,
dels att det ska införas en ny paragraf, 7 kap. 5 a §, och närmast före
7 kap. 5 a § en ny rubrik av följande lydelse.
Lydelse enligt avsnitt 2.1 | Föreslagen lydelse |
| |
Lag med kompletterande | Lag med kompletterande | ||
bestämmelser till EU:s | bestämmelser till EU:s | ||
förordning om | förordningar om | ||
medicintekniska produkter | medicintekniska produkter | ||
1 kap. |
|
| |
1 § |
|
| |
Denna lag kompletterar Europa- | Denna lag kompletterar | ||
parlamentets och rådets förordning | 1. Europaparlamentets och rådets | ||
(EU) 2017/745 av den 5 april 2017 | förordning (EU) 2017/745 av den | ||
om medicintekniska produkter, om | 5 april 2017 | om | medicintekniska |
ändring av direktiv 2001/83/EG, | produkter, om ändring av direktiv | ||
förordning (EG) nr 178/2002 och | 2001/83/EG, | förordning (EG) nr | |
förordning (EG) nr 1223/2009 och | 178/2002 och förordning (EG) nr | ||
om upphävande av rådets direktiv | 1223/2009 och om upphävande av | ||
90/385/EEG och 93/42/EEG. | rådets direktiv 90/385/EEG och | ||
| 93/42/EEG, och |
| |
| 2. Europaparlamentets och råd- | ||
| ets förordning (EU) 2017/746 av | ||
| den 5 april 2017 om medicintek- | ||
| niska produkter för in vitro-diagno- | ||
| stik och om upphävande av direktiv | ||
| 98/79/EG | och | kommissionens |
| beslut 2010/227/EU. | ||
I lagen regleras även frågor som | I lagen regleras även frågor som | ||
inte omfattas av EU-förordningen. | inte omfattas av EU-förordningar- | ||
| na. |
|
|
24
Lydelse enligt avsnitt 2.2 | Föreslagen lydelse | ||
2 §1 |
|
| |
Termer och uttryck i denna lag har | Termer och uttryck i denna lag har | ||
samma betydelse som i förordning | samma betydelse som i förordning | ||
(EU) 2017/745. | (EU) 2017/745 | och förordning | |
| (EU) 2017/746. |
| |
Med produkter avses i denna lag, om inte annat anges, |
| ||
– medicintekniska produkter, | – medicintekniska produkter, | ||
– tillbehör till medicintekniska | – tillbehör | till | medicintekniska |
produkter, och | produkter, |
|
|
| – medicintekniska produkter för | ||
| in vitro-diagnostik, | ||
| – tillbehör | till | medicintekniska |
| produkter för in vitro-diagnostik, | ||
| och |
|
|
– produkter som anges i bilaga | – produkter som anges i bilaga | ||
XVI till förordning (EU) 2017/745. | XVI till förordning (EU) 2017/745. | ||
Lydelse enligt avsnitt 2.1 | Föreslagen lydelse | ||
2 kap. Kliniska prövningar | 2 kap. Kliniska prövningar | ||
| och prestandastudier |
1 §
Prop. 2020/21:172
För en försöksperson som, på grund av sjukdom, psykisk störning, försvagat hälsotillstånd eller något annat liknande förhållande, inte är beslutskompetent, är en god man eller förvaltare enligt 11 kap. 4 eller 7 § föräldrabalken, med behörighet att sörja för den enskildes person, den lagligen utsedda ställföreträd- are som får ge informerat samtycke till en klinisk prövning på försöks- personens vägnar.
2 §
För en försöksperson som är under- årig är vårdnadshavarna de lagligen utsedda ställföreträdare som får ge informerat samtycke till en klinisk prövning på försökspersonens vägnar. En underårig försöksperson som har fyllt 15 år ska också själv
För en försöksperson som, på grund av sjukdom, psykisk störning, för- svagat hälsotillstånd eller något annat liknande förhållande, inte är beslutskompetent, är en god man eller förvaltare enligt 11 kap. 4 eller 7 § föräldrabalken, med behörighet att sörja för den enskildes person, den lagligen utsedda ställföreträd- are som får ge informerat samtycke till en klinisk prövning eller en pre- standastudie på försökspersonens vägnar.
För en försöksperson som är under- årig är vårdnadshavarna de lagligen utsedda ställföreträdare som får ge informerat samtycke till en klinisk prövning eller en prestandastudie på försökspersonens vägnar. En underårig försöksperson som har
1Senaste lydelse 2021:000.
25
Prop. 2020/21:172 ge sitt informerade samtycke till att delta i den kliniska prövningen, under förutsättning att den under- årige inser vad prövningen innebär för honom eller henne. Ett sådant informerat samtycke ska inhämtas i enlighet med vad som regleras om en försöksperson i artikel 63.1 i för- ordning (EU) 2017/745.
fyllt 15 år ska också själv ge sitt informerade samtycke till att delta i den kliniska prövningen eller pre- standastudien, under förutsättning att den underårige inser vad pröv- ningen eller studien innebär för honom eller henne. Ett sådant in- formerat samtycke ska inhämtas i enlighet med vad som regleras om en försöksperson i artikel 63.1 i för- ordning (EU) 2017/745 och artikel 59.1 i förordning (EU) 2017/746.
|
|
| 3 § |
|
| |
| Sponsorn för en klinisk prövning är | Sponsorn för en klinisk prövning | ||||
| skyldig att genom försäkring eller | eller en prestandastudie är skyldig | ||||
| på annat sätt garantera att försöks- | att genom försäkring eller på annat | ||||
| personen får ersättning om spons- | sätt garantera att försökspersonen | ||||
| orn eller prövaren blir skyldig att | får ersättning om sponsorn eller | ||||
| betala sådan. Skadeskyddet eller er- | prövaren blir skyldig att betala | ||||
| sättningsgarantin ska vara förenlig | sådan. Skadeskyddet eller ersätt- | ||||
| med riskens karaktär och omfatt- | ningsgarantin ska vara förenlig med | ||||
| ning. |
|
| riskens karaktär och omfattning. | ||
| Tillstånd att genomföra en |
| Tillstånd att genomföra en |
| ||
| klinisk prövning |
| klinisk prövning eller en |
| ||
|
|
|
| prestandastudie |
|
|
|
|
| 4 § |
|
| |
| Den myndighet som regeringen bestämmer prövar frågor om |
| ||||
| 1. tillstånd att genomföra en klin- | 1. tillstånd att genomföra en klin- | ||||
| isk prövning, och |
| isk prövning eller en prestanda- | |||
|
|
|
| studie, och |
|
|
| 2. väsentliga | ändringar | av en | 2. väsentliga | ändringar | av en |
| sådan prövning. |
|
| sådan prövning eller studie. |
| |
| Bestämmelser | om den | etiska | Bestämmelser | om den | etiska |
| granskningen av en ansökan eller | granskningen av en ansökan eller | ||||
| anmälan av en klinisk prövning | anmälan av en klinisk prövning | ||||
| finns i lagen (2021:000) med kom- | eller en prestandastudie finns i lag- | ||||
| pletterande bestämmelser om etisk | en (2021:000) med kompletterande | ||||
| granskning till EU:s förordning om | bestämmelser om etisk granskning | ||||
| medicintekniska produkter. |
| till EU:s förordningar om medicin- | |||
|
|
|
| tekniska produkter. |
| |
|
|
| 5 § |
|
| |
| Den dokumentation som avses i | Den dokumentation som avses i | ||||
| kapitel III avsnitt 3 i bilaga XV till | kapitel III avsnitt 3 i bilaga XV till | ||||
| förordning (EU) 2017/745 ska håll- | förordning (EU) 2017/745 och i | ||||
26 | as tillgänglig för de behöriga mynd- | kapitel II avsnitt 3 i bilaga XIV till | ||||
|
|
|
|
|
|
igheterna under den tid som anges i bilagan även om sponsorn, dennes kontaktperson eller den rättsliga företrädaren försätts i konkurs, går i likvidation eller upphör med sin verksamhet. Sponsorn, dennes kon- taktperson eller den rättsliga före- trädaren ska i sådana fall anmäla till den myndighet som regeringen be- stämmer vem som ansvarar för arkiveringen av handlingarna och var de förvaras.
förordning (EU) 2017/746 ska håll- Prop. 2020/21:172 as tillgänglig för de behöriga mynd-
igheterna under den tid som anges i bilagorna även om sponsorn, dennes kontaktperson eller den rättsliga företrädaren försätts i kon- kurs, går i likvidation eller upphör med sin verksamhet. Sponsorn, dennes kontaktperson eller den rättsliga företrädaren ska i sådana fall anmäla till den myndighet som regeringen bestämmer vem som an- svarar för arkiveringen av handling- arna och var de förvaras.
3 kap.
1 § |
|
| |
Tillsyn över efterlevnaden av för- | Tillsyn över efterlevnaden av för- | ||
ordning (EU) 2017/745, denna lag | ordning (EU) 2017/745, förordning | ||
och de föreskrifter som har meddel- | (EU) 2017/746, denna lag och de | ||
ats med stöd av lagen utövas av den | föreskrifter som har meddelats med | ||
eller de myndigheter som regering- | stöd av lagen utövas av den eller de | ||
en bestämmer. | myndigheter | som | regeringen |
| bestämmer. |
|
|
|
|
| 2 § | |
En tillsynsmyndighet har rätt att för | En tillsynsmyndighet har rätt att för | |||
tillsynen på begäran få de upplys- | tillsynen på begäran få de upplys- | |||
ningar och handlingar som behövs | ningar och handlingar som behövs | |||
och få tillträde till områden, lokaler | och få tillträde till områden, lokaler | |||
och andra utrymmen, dock inte bo- | och andra utrymmen, dock inte bo- | |||
städer, där produkter hanteras eller | städer, där produkter hanteras eller | |||
där kliniska prövningar utförs. Om | där kliniska prövningar eller pre- | |||
det behövs för tillsynen, får | standastudier utförs. Om det be- | |||
myndigheten göra | undersökningar | hövs för tillsynen, får myndigheten | ||
och ta prover. För kostnader på | göra undersökningar och ta prover. | |||
grund av undersökningar eller för | För kostnader på grund av under- | |||
uttagna | prover | betalas | inte | sökningar eller för uttagna prover |
ersättning. |
|
|
| betalas inte ersättning. |
| 3 § | |
En tillsynsmyndighet får besluta de | En tillsynsmyndighet får besluta de | |
förelägganden som behövs för att | förelägganden som behövs för att | |
förordning | (EU) 2017/745, denna | förordning (EU) 2017/745, förord- |
lag och de föreskrifter som har | ning (EU) 2017/746, denna lag och | |
meddelats med stöd av lagen ska | de föreskrifter som har meddelats | |
följas. En | tillsynsmyndighet får | med stöd av lagen ska följas. En till- |
också besluta om förelägganden om | synsmyndighet får också besluta | |
|
| om förelägganden om tillträde till |
27
Prop. 2020/21:172 tillträde | till områden, lokaler | och | områden, lokaler och andra utrym- | ||||
andra utrymmen enligt 2 § vägras. | men enligt 2 § vägras. |
|
| ||||
Ett beslut om föreläggande får förenas med vite. |
|
|
| ||||
|
| 4 § |
|
|
|
| |
På begäran av en tillsynsmyndighet | På begäran av en tillsynsmyndighet | ||||||
ska Polismyndigheten lämna | den | ska Polismyndigheten | lämna | den | |||
hjälp som behövs när tillsynsmyn- | hjälp som behövs när tillsynsmyn- | ||||||
digheten | vidtar åtgärder | eller | digheten | vidtar | åtgärder | eller | |
verkställer beslut som har med- | verkställer | beslut | som | har | |||
delats med stöd av förordning (EU) | meddelats med stöd av förordning | ||||||
2017/745 eller denna lag eller de | (EU) 2017/745, | förordning | (EU) | ||||
föreskrifter som har meddelats med | 2017/746 eller denna lag eller de | ||||||
stöd av lagen, om |
| föreskrifter som har meddelats med | |||||
|
|
| stöd av lagen, om |
|
|
|
1.det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden inte kan utföras utan att en polismans särskilda befogenheter enligt 10 § polislagen (1984:387) behöver tillgripas, eller
2.det annars finns synnerliga skäl.
|
| 5 § |
|
|
|
|
En tillsynsmyndighet får | begära | En tillsynsmyndighet får | begära | |||
handräckning av | Kronofogde- | handräckning | av | Kronofogde- | ||
myndigheten som behövs när till- | myndigheten som behövs när till- | |||||
synsmyndigheten | vidtar | åtgärder | synsmyndigheten | vidtar | åtgärder | |
eller verkställer beslut som har | eller verkställer beslut som har | |||||
meddelats med stöd av förordning | meddelats med stöd av förordning | |||||
(EU) 2017/745 eller denna lag eller | (EU) 2017/745, | förordning (EU) | ||||
de föreskrifter som har meddelats | 2017/746 eller denna lag eller de | |||||
med stöd av lagen. |
|
| föreskrifter som har meddelats med | |||
|
|
| stöd av lagen. |
|
|
|
Vid handräckning gäller bestämmelserna i utsökningsbalken om verk- ställighet av förpliktelser som inte avser betalningsskyldighet, avhysning eller avlägsnande.
4 kap.
1 §
En avgift ska betalas av den som
1.ansöker i Sverige om att utses till anmält organ eller som ansöker om utvidgning eller andra ändringar beträffande utseendet av ett anmält organ och anmälan till Europeiska kommissionen av sådana ändringar,
2. ansöker om att få genomföra | 2. ansöker om att få genomföra |
en klinisk prövning, | en klinisk prövning eller en pre- |
| standastudie, |
3. anmäler att en klinisk prövning | 3. anmäler att en klinisk prövning |
ska utföras för att ytterligare | eller en prestandastudie ska utföras |
utvärdera en CE-märkt produkt | för att ytterligare utvärdera en CE- |
inom ramen för produktens avsedda | märkt produkt inom ramen för pro- |
ändamål, | duktens avsedda ändamål, |
28
4.anmäler väsentliga ändringar av en klinisk prövning, eller
5.ansöker om tillstånd att enligt artikel 59 i förordning (EU) 2017/745 i Sverige släppa ut en specifik produkt på marknaden eller ta den i bruk trots att de förfaranden som avses i artikel 52 i förordning- en inte har genomförts.
4.anmäler väsentliga ändringar Prop. 2020/21:172 av en klinisk prövning eller en pre-
standastudie, eller
5.ansöker om tillstånd att enligt
artikel 59 i förordning (EU) 2017/745 eller artikel 54 i förord- ning (EU) 2017/746 i Sverige släppa ut en specifik produkt på marknaden eller ta den i bruk trots att de förfaranden som avses i artikel 52 i förordning (EU) 2017/745 respektive artikel 48 i för- ordning (EU) 2017/746 inte har genomförts.
5 kap.
1 §
Till böter eller fängelse i högst ett år döms den som med uppsåt eller av oaktsamhet släpper ut en produkt på marknaden eller tillhandahåller en
sådan produkt i Sverige utan att |
|
1. produkten uppfyller de krav | 1. produkten uppfyller de krav |
och villkor som gäller enligt artikel | och villkor som gäller enligt artikel |
5 i förordning (EU) 2017/745, eller | 5 i förordning (EU) 2017/745 eller |
| artikel 5 i förordning (EU) |
| 2017/746, eller |
2.de språkkrav uppfylls som gäller enligt föreskrifter som har meddelats av regeringen med stöd av 7 kap. 8 § och som avser den information om en produkt som ska tillhandahållas eller lämnas till användare eller patienter i Sverige.
I ringa fall ska det inte dömas till ansvar.
2 §
Till böter eller fängelse i högst två år döms den som med uppsåt eller av oaktsamhet påbörjar eller genomför en klinisk prövning
1.utan tillstånd,
2.utan att ha lämnat in en ansökan eller anmälan enligt artikel 70.1, 74, 75 eller 82.1 i förordning (EU) 2017/745,
3.i strid med villkor som anges i beslut om tillstånd, beslut avseende etisk granskning i enlighet med artikel 70.7 a eller 74 i förordning (EU) 2017/745 eller i ett yttrande avseende etisk granskning i
Till böter eller fängelse i högst två år döms den som med uppsåt eller av oaktsamhet påbörjar eller genomför en klinisk prövning eller en prestandastudie
2.utan att ha lämnat in en ansökan eller anmälan enligt artikel 70.1, 74, 75 eller 82.1 i förordning (EU) 2017/745 eller artikel 66.1, 70 eller 71 i förordning (EU) 2017/746,
3.i strid med villkor som anges i beslut om tillstånd, beslut avseende etisk granskning i enlighet med artikel 70.7 a eller 74 i förordning (EU) 2017/745 eller artikel 66.7 a
eller 70 i förordning (EU) | 29 |
Prop. 2020/21:172 enlighet med artikel 75 eller 82.1 i | 2017/746, eller i ett yttrande avse- | |||
samma förordning i det fall den | ende etisk granskning i enlighet | |||
myndighet som prövar frågor enligt | med artikel 75 eller 82.1 i förord- | |||
2 kap. 4 § inte har fattat beslut i | ning (EU) 2017/745 eller artikel 71 | |||
frågan, eller | i förordning (EU) 2017/746 i det | |||
| fall den myndighet som prövar | |||
| frågor enligt 2 kap. | 4 § inte har | ||
| fattat beslut i frågan, eller |
| ||
4. i strid med ett negativt yttrande | 4. i strid med ett negativt yttrande | |||
avseende etisk granskning i enlig- | avseende etisk granskning i enlig- | |||
het med artikel 70.7 a, 74, 75 eller | het med artikel 70.7 a, 74, 75 eller | |||
82.1 i förordning (EU) 2017/745 i | 82.1 i förordning (EU) 2017/745 | |||
det fall den myndighet som prövar | eller artikel 66.7 a, 70 eller 71 i för- | |||
frågor enligt 2 kap. 4 § inte har | ordning (EU) 2017/746 i det fall | |||
fattat beslut i frågan. | den myndighet som prövar frågor | |||
| enligt 2 kap. 4 § | inte har | fattat | |
| beslut i frågan. |
|
|
|
I ringa fall ska det inte dömas till ansvar. |
|
|
| |
5 § |
|
|
| |
Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela | ||||
föreskrifter om att en sanktionsavgift får tas ut |
|
|
| |
1. om en överträdelse har skett av | 1. om en överträdelse har skett av | |||
artikel 7 eller 10–16 i förordning | artikel 7 eller 10–16 i förordning | |||
(EU) 2017/745, | (EU) 2017/745 eller artikel 7 eller | |||
| 10–16 i förordning (EU) 2017/746, | |||
2. om en klinisk prövning på- | 2. om en klinisk prövning eller en | |||
börjas eller genomförs utan tillstånd | prestandastudie | påbörjas | eller | |
eller utan att en ansökan eller an- | genomförs utan tillstånd eller utan | |||
mälan lämnats in eller i strid med | att en ansökan eller anmälan | |||
villkor som anges i beslut, | lämnats in eller i strid med villkor | |||
| som anges i beslut, |
|
|
|
3. om en klinisk prövning på- | 3. om en klinisk prövning eller | |||
börjas eller genomförs i strid med | prestandastudie | påbörjas | eller | |
ett negativt yttrande avseende den | genomförs i strid med ett negativt | |||
etiska granskningen i enlighet med | yttrande avseende | den | etiska | |
artikel 70.7 a, 74 eller 75 i förord- | granskningen i enlighet med artikel | |||
ning (EU) 2017/745 i det fall den | 70.7 a, 74 eller 75 i förordning (EU) | |||
myndighet som prövar frågor enligt | 2017/745 eller artikel 66.7 a, 70 | |||
2 kap. 4 § inte har fattat beslut i | eller 71 i förordning (EU) 2017/746 | |||
frågan, eller | i det fall den myndighet som prövar | |||
| frågor enligt 2 kap. | 4 § inte har | ||
| fattat beslut i frågan, eller |
| ||
4. av den som oriktigt har uppgett | 4. av den som oriktigt har uppgett | |||
sig vara ett anmält organ enligt | sig vara ett anmält organ enligt | |||
artikel 2.42 i förordning (EU) | artikel 2.42 i förordning (EU) | |||
2017/745. | 2017/745 eller artikel 2.34 i för- | |||
| ordning (EU) 2017/746. |
|
30
6 kap. |
| Prop. 2020/21:172 | |
1 § |
|
| |
Den som har tagit befattning med | Den som har tagit befattning med | ||
något ärende enligt förordning (EU) | något ärende enligt förordning (EU) | ||
2017/745 eller denna lag får inte | 2017/745, | förordning | (EU) |
obehörigen röja eller på annat sätt | 2017/746 eller denna lag får inte | ||
utnyttja vad han eller hon då har fått | obehörigen röja eller på annat sätt | ||
veta om någons affärs- eller | utnyttja vad han eller hon då har fått | ||
driftförhållanden. | veta om någons affärs- eller drift- | ||
| förhållanden. |
|
|
Som obehörigt röjande anses inte att någon fullgör sådan uppgifts- skyldighet som följer av lag eller förordning.
I det allmännas verksamhet tillämpas bestämmelserna i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400).
7 kap.
| 1 § |
|
|
| |
Regeringen eller | den myndighet | Regeringen eller | den myndighet | ||
som regeringen | bestämmer får | som | regeringen | bestämmer | får |
meddela föreskrifter om att krav | meddela föreskrifter om att krav | ||||
som följer av eller väsentligen | som följer av eller väsentligen | ||||
motsvarar kraven enligt förordning | motsvarar kraven enligt förordning | ||||
(EU) 2017/745 och denna lag ska | (EU) | 2017/745, | förordning | (EU) | |
gälla även för produkter som inte | 2017/746 och denna lag ska gälla | ||||
anges i 1 kap. 2 § men som i fråga | även för produkter som inte anges i | ||||
om användningen står nära sådana | 1 kap. | 2 § men | som i fråga om | ||
produkter. |
| användningen står nära sådana pro- | |||
|
| dukter. |
|
|
3 §
Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela
föreskrifter om |
|
1. de produkter som avses i | 1. de produkter som avses i |
artikel 5.5 i förordning (EU) | artikel 5.5 i förordning (EU) |
2017/745, och | 2017/745 och artikel 5.5 i förord- |
| ning (EU) 2017/746, och |
2.skyldighet för hälso- och sjukvårdsinstitutioner att till den myndighet som regeringen bestämmer lämna ytterligare information om dessa pro- dukter.
5 §
Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om framställ- ning, förvaring och distribution av blod och blodkomponenter avsedda att användas som råvara vid till- verkning av produkter som om-
Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om framställ- ning, förvaring och distribution av blod och blodkomponenter avsedda att användas som råvara vid till- verkning av produkter som om-
31
Prop. 2020/21:172 fattas | av | förordning | (EU) | fattas av förordning (EU) 2017/745 | ||||||||
2017/745. |
|
|
|
| eller förordning (EU) 2017/746. |
| ||||||
|
|
|
|
|
| Föreskrifter om information och | ||||||
|
|
|
|
|
| rådgivning om genetiska tester |
| |||||
|
|
|
|
|
| 5 a § |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
| Regeringen eller | den | myndighet | ||||
|
|
|
|
|
| som | regeringen |
| bestämmer | får | ||
|
|
|
|
|
| meddela föreskrifter om den in- | ||||||
|
|
|
|
|
| formation som ska ges till patienten | ||||||
|
|
|
|
|
| och om den tillgång till rådgivning | ||||||
|
|
|
|
|
| som ska finnas i fråga om ett | ||||||
|
|
|
|
|
| genetiskt test enligt artikel 4 i för- | ||||||
|
|
|
|
|
| ordning (EU) 2017/746. |
|
| ||||
|
|
|
|
| 7 § |
|
|
|
|
|
| |
Regeringen eller |
| den myndighet | Regeringen eller | den | myndighet | |||||||
som | regeringen |
| bestämmer får | som | regeringen |
| bestämmer | får | ||||
meddela föreskrifter om vilka ut- | meddela föreskrifter om vilka ut- | |||||||||||
bildningar inom | juridik, medicin, | bildningar inom | juridik, medicin, | |||||||||
farmaci, ingenjörsvetenskap | eller | farmaci, | ingenjörsvetenskap eller | |||||||||
annan | relevant | vetenskaplig | annan |
| relevant | vetenskaplig | ||||||
disciplin som den person som har | disciplin som den person som har | |||||||||||
ansvar för att regelverket följs ska | ansvar för att regelverket följs ska | |||||||||||
ha i enlighet med artikel 15.1, 15.2 | ha i enlighet med artikel 15.1, 15.2 | |||||||||||
och 15.6 i förordning (EU) | och 15.6 i förordning (EU) | |||||||||||
2017/745. |
|
|
|
| 2017/745 och artikel 15.1, 15.2 och | |||||||
|
|
|
|
|
| 15.6 i förordning (EU) 2017/746. | ||||||
Föreskrifter om kliniska |
| Föreskrifter om kliniska |
| |||||||||
prövningar |
|
|
|
| prövningar och prestandastudier | |||||||
|
|
|
|
| 12 § |
|
|
|
|
|
| |
Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela | ||||||||||||
föreskrifter om den behörighet som |
|
|
|
|
|
|
| |||||
1. krävs för att hålla det samtal | 1. krävs för att hålla det samtal | |||||||||||
med försökspersonen som anges i | med försökspersonen som anges i | |||||||||||
artikel | 63.2 c | i | förordning | (EU) | artikel 63.2 c i | förordning (EU) | ||||||
2017/745, |
|
|
|
| 2017/745 | och | artikel | 59.2 c | i | |||
|
|
|
|
|
| förordning (EU) 2017/746, |
| |||||
2. en person ska ha för att till- | 2. en person ska ha för att till- | |||||||||||
handahålla den aktuella sjukvården | handahålla den aktuella sjukvården | |||||||||||
under de förhållanden som gäller | under de förhållanden som gäller | |||||||||||
för kliniska prövningar i enlighet | för kliniska prövningar i enlighet | |||||||||||
med artikel 62.4 j i förordning (EU) | med artikel 62.4 j i förordning (EU) | |||||||||||
2017/745, och |
|
|
|
| 2017/745 | eller prestandastudier i | ||||||
|
|
|
|
|
| enlighet | med | artikel | 58.5 j | i | ||
|
|
|
|
|
| förordning (EU) 2017/746, och |
|
32
3. en person ska ha för att få vara prövare.
13 §
Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela
föreskrifter om |
|
1. att en sponsor som inte är | 1. att en sponsor som inte är |
etablerad inom Europeiska eko- | etablerad inom Europeiska eko- |
nomiska samarbetsområdet inte be- | nomiska samarbetsområdet inte be- |
höver ha en rättslig företrädare utan | höver ha en rättslig företrädare utan |
i stället får utse minst en kontakt- | i stället får utse minst en kontakt- |
person i enlighet med artikel 62.2 i | person i enlighet med artikel 62.2 i |
förordning (EU) 2017/745, och | förordning (EU) 2017/745 eller |
| artikel 58.4 i förordning (EU) |
| 2017/746, och |
2.försäkringar eller andra garantier som avses i 2 kap. 3 §.
16 §
Prop. 2020/21:172
Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela ytterligare föreskrifter i frågor som rör förordning (EU) 2017/745 och denna lag och som behövs för att skydda människors hälsa och säkerhet.
Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela ytterligare föreskrifter i frågor som rör förordning (EU)
2017/745, förordning (EU) 2017/746 och denna lag och som behövs för att skydda människors hälsa och säkerhet.
|
|
|
| 17 § |
| |
Den dokumentation som avses i | Den dokumentation som avses i | |||||
kapitel III avsnitt 7 i bilaga IX till | kapitel III avsnitt 7 i bilaga IX till | |||||
förordning | (EU) | 2017/745 ska | förordning (EU) 2017/745 och | |||
hållas tillgänglig för de behöriga | kapitel III avsnitt 6 i bilaga IX till | |||||
myndigheter | som | utsetts | enligt | förordning 2017/746 ska hållas till- | ||
förordningen under den tid som | gänglig för de behöriga myndighet- | |||||
anges i bilagan även om tillverkar- | er som utsetts enligt respektive för- | |||||
en eller dennes auktoriserade repre- | ordningar under den tid som anges | |||||
sentant försätts i konkurs, går i lik- | i bilagorna även om tillverkaren | |||||
vidation eller upphör med sin verk- | eller dennes auktoriserade repre- | |||||
samhet. Tillverkaren eller | dennes | sentant försätts i konkurs, går i lik- | ||||
auktoriserade representant | ska i | vidation eller upphör med sin verk- | ||||
sådana fall anmäla till den myndig- | samhet. Tillverkaren eller | dennes | ||||
het som regeringen bestämmer vem | auktoriserade representant | ska i | ||||
som ansvarar för arkiveringen av | sådana fall anmäla till den myndig- | |||||
handlingarna och var de förvaras. | het som regeringen bestämmer vem | |||||
|
|
|
|
| som ansvarar för arkiveringen av | |
|
|
|
|
| handlingarna och var de förvaras. | |
|
|
|
|
|
|
|
Denna lag träder i kraft den 26 maj 2022.
33
Prop. 2020/21:172 2.4 | Förslag till lag med kompletterande |
| bestämmelser om etisk granskning till EU:s |
| förordning om medicintekniska produkter |
34
Härigenom föreskrivs följande.
Inledande bestämmelser
1 § Denna lag kompletterar Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG, i denna lag kallad EU-förordningen.
Enligt artikel 62.3 i EU-förordningen ska vissa kliniska prövningar vara föremål för vetenskaplig och etisk granskning. Lagen innehåller bestäm- melser om den etiska granskningen av ansökningar och anmälningar för att få genomföra en klinisk prövning.
2 § Termer och uttryck i denna lag har samma betydelse som i EU- förordningen.
Kompletterande bestämmelser om tillstånd att genomföra en klinisk prövning finns i lagen (2021:000) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om medicintekniska produkter.
3 § Den etiska granskningen ska utföras av Etikprövningsmyndigheten.
Etisk granskning av en ansökan om tillstånd till en klinisk prövning eller av en anmälan om väsentlig ändring
4 § Resultatet av en etisk granskning enligt artiklarna 62.4 b, 75.3 b och
78.10i EU-förordningen ska redovisas i ett yttrande som beslutas av Etik- prövningsmyndigheten och lämnas till Läkemedelsverket.
Yttrandet ska innehålla en bedömning av om en ansökan om tillstånd eller en anmälan om väsentlig ändring ska beviljas, beviljas på vissa vill- kor eller avslås.
Om en ansökan eller anmälan avser användning av biologiskt material från försökspersoner, ska Etikprövningsmyndigheten i sitt yttrande föreslå vilka krav som ska gälla i fråga om information och samtycke för användning av materialet.
Etisk granskning i vissa fall av en ansökan eller en anmälan om en klinisk prövning
5 § Resultatet av en etisk granskning av en ansökan enligt artikel 70.7 a i EU-förordningen ska redovisas i ett beslut. Beslutet ska meddelas senast 40 dagar efter utgången av det valideringsdatum som avses i artikel 70.5 i EU-förordningen.
Resultatet av en etisk granskning av en anmälan enligt artikel 74.1 i EU- förordningen ska också redovisas i ett beslut.
Beslut enligt denna paragraf ska fattas av Etikprövningsmyndigheten och ställas till sponsorn med kopia till Läkemedelsverket. Beslutet ska
innehålla en bedömning av om den kliniska prövningen utifrån den etiska Prop. 2020/21:172 granskningen får genomföras eller påbörjas, om den får genomföras eller
påbörjas på vissa villkor eller om den inte får genomföras eller påbörjas.
Utgångspunkter för etisk granskning och beslutsförhet m.m.
6 § Vad som anges i 7–11 §§ lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor ska ligga till grund för bedömningen vid granskning enligt 4 och 5 §§.
Vid en etisk granskning av en ansökan om tillstånd att genomföra en klinisk prövning eller en anmälan av en klinisk prövning ska 25–28 §§ lagen om etikprövning av forskning som avser människor tillämpas.
Överklagande
7 § Etikprövningsmyndighetens beslut enligt 5 § får överklagas till Överklagandenämnden för etikprövning. Andra beslut enligt denna lag får inte överklagas.
Beslut av Överklagandenämnden för etikprövning får inte överklagas.
Denna lag träder i kraft den 15 juli 2021.
35
Prop. 2020/21:172 2.5 | Förslag till lag om ändring i lagen (2021:000) |
| med kompletterande bestämmelser om etisk |
| granskning till EU:s förordning om |
| medicintekniska produkter |
Härigenom föreskrivs att rubriken till lagen (2021:000) med kompletter- ande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om medicin- tekniska produkter samt 1, 2 och 4–6 §§ och rubrikerna närmast före 4 och 5 §§ ska ha följande lydelse.
Lydelse enligt avsnitt 2.4 | Föreslagen lydelse |
| |||||
Lag med kompletterande | Lag med kompletterande |
| |||||
bestämmelser om etisk | bestämmelser om etisk |
| |||||
granskning till EU:s | granskning till EU:s |
| |||||
förordning om |
| förordningar om |
| ||||
medicintekniska produkter | medicintekniska produkter | ||||||
|
| 1 § |
|
|
|
| |
Denna lag kompletterar Europa- | Denna lag kompletterar |
| |||||
parlamentets och rådets förordning | 1. Europaparlamentets och rådets | ||||||
(EU) 2017/745 av den 5 april 2017 | förordning (EU) 2017/745 av den 5 | ||||||
om medicintekniska produkter, om | april | 2017 | om | medicintekniska | |||
ändring av | direktiv 2001/83/EG, | produkter, om ändring av direktiv | |||||
förordning (EG) nr 178/2002 och | 2001/83/EG, | förordning (EG) | nr | ||||
förordning (EG) nr 1223/2009 och | 178/2002 och förordning (EG) nr | ||||||
om upphävande av rådets direktiv | 1223/2009 och om upphävande av | ||||||
90/385/EEG | och | 93/42/EEG, i | rådets | direktiv | 90/385/EEG | och | |
denna lag kallad EU-förordningen. | 93/42/EEG, och |
|
| ||||
|
|
| 2. Europaparlamentets och råd- | ||||
|
|
| ets förordning (EU) 2017/746 av | ||||
|
|
| den 5 april 2017 om medicintek- | ||||
|
|
| niska produkter för in vitro-diagno- | ||||
|
|
| stik och om upphävande av direktiv | ||||
|
|
| 98/79/EG och kommissionens be- | ||||
|
|
| slut 2010/227/EU. |
| |||
Enligt artikel 62.3 i EU-förord- | Enligt artikel 62.3 i förordning | ||||||
ningen ska vissa kliniska prövning- | (EU) 2017/745 och artikel 58.3 i | ||||||
ar vara föremål för vetenskaplig | förordning (EU) 2017/746 ska vissa | ||||||
och etisk granskning. Lagen inne- | kliniska prövningar och vissa pre- | ||||||
håller bestämmelser om den etiska | standastudier | vara föremål | för | ||||
granskningen av | ansökningar och | vetenskaplig och etisk granskning. | |||||
anmälningar för att få genomföra en | Lagen innehåller bestämmelser om | ||||||
klinisk prövning. |
| den etiska granskningen av ansök- | |||||
|
|
| ningar och anmälningar för att få | ||||
|
|
| genomföra en klinisk prövning eller | ||||
|
|
| en prestandastudie. |
|
36
| 2 § | Prop. 2020/21:172 | |
Termer och uttryck i denna lag har | Termer och uttryck i denna lag har | ||
samma betydelse som i EU-förord- | samma betydelse som i förordning | ||
ningen. |
| (EU) 2017/745 | och förordning |
|
| (EU) 2017/746. |
|
Kompletterande | bestämmelser | Kompletterande | bestämmelser |
om tillstånd att genomföra en | om tillstånd att genomföra en | ||
klinisk prövning finns i lagen | klinisk prövning eller en prestanda- | ||
(2021:000) med | kompletterande | studie finns i lagen (2021:000) med | |
bestämmelser till EU:s förordning | kompletterande bestämmelser till | ||
om medicintekniska produkter. | EU:s förordningar om medicintek- | ||
|
| niska produkter. |
|
Etisk granskning av en ansökan om tillstånd till en klinisk prövning eller av en anmälan om väsentlig ändring
Etisk granskning av en ansökan om tillstånd till en klinisk prövning eller en prestandastudie eller av en anmälan om väsentlig ändring
4 §
Resultatet av en etisk granskning | Resultatet av en etisk granskning |
enligt artiklarna 62.4 b, 75.3 b och | enligt artiklarna 62.4 b, 75.3 b och |
78.10i EU-förordningen ska redo- 78.10 i förordning (EU) 2017/745
visas i ett yttrande som beslutas av | och artiklarna 58.5 b, 71.3 b och | |
Etikprövningsmyndigheten | och | 74.10 i förordning (EU) 2017/746 |
lämnas till Läkemedelsverket. |
| ska redovisas i ett yttrande som |
|
| beslutas av Etikprövningsmyndig- |
|
| heten och lämnas till Läkemedels- |
|
| verket. |
Yttrandet ska innehålla en be- | Yttrandet ska innehålla en be- | |
dömning av om en ansökan om till- | dömning av om en ansökan om | |
stånd eller en anmälan om väsentlig | tillstånd eller anmälan om väsentlig | |
ändring av en klinisk prövning ska | ändring av en klinisk prövning eller | |
beviljas, beviljas på vissa villkor | en prestandastudie ska beviljas, be- | |
eller avslås. |
| viljas på vissa villkor eller avslås. |
Om en ansökan avser användning av biologiskt material från försöks- personer, ska Etikprövningsmyndigheten i sitt yttrande föreslå vilka krav som ska gälla i fråga om information och samtycke för användning av materialet.
37
Vid etisk granskning av en ansök- an om tillstånd att genomföra en klinisk prövning eller en prestanda- studie eller en anmälan av en klin- isk prövning eller en prestanda- studie ska 25–28 §§ lagen om etik- prövning av forskning som avser människor tillämpas.Prop. 2020/21:172 Etisk granskning i vissa fall av en ansökan eller en anmälan av en klinisk prövning
Etisk granskning i vissa fall av en ansökan eller en anmälan om en klinisk prövning eller en prestandastudie
5 §
Resultatet av en etisk granskning av en ansökan enligt artikel 70.7 a i EU-förordningen ska redovisas i ett beslut. Beslutet ska meddelas senast 40 dagar efter utgången av det valideringsdatum som avses i artikel 70.5 i EU-förordningen.
Resultatet av en etisk granskning av en anmälan enligt artikel 74.1 i
EU-förordningen ska också redovisas i ett beslut.
Beslut enligt denna paragraf ska fattas av Etikprövningsmyndighet- en och ställas till sponsorn med kopia till Läkemedelsverket. Be- slutet ska innehålla en bedömning av om den kliniska prövningen uti- från den etiska granskningen får genomföras eller påbörjas, om den får genomföras eller påbörjas på vissa villkor eller om den inte får genomföras eller påbörjas.
Resultatet av en etisk granskning av en ansökan enligt artikel 70.7 a i förordning (EU) 2017/745 eller artikel 66.7 a i förordning (EU) 2017/746 ska redovisas i ett beslut. Beslutet ska meddelas senast 40 dagar efter utgången av det valider- ingsdatum som avses i artikel 70.5 i förordning (EU) 2017/745 eller artikel 66.5 i förordning (EU) 2017/746.
Resultatet av en etisk granskning av en anmälan enligt artikel 74.1 i förordning (EU) 2017/745 eller artikel 70.1 i förordning (EU) 2017/746 ska också redovisas i ett beslut.
Beslut enligt denna paragraf ska fattas av Etikprövningsmyndighet- en och ställas till sponsorn med kopia till Läkemedelsverket. Be- slutet ska innehålla en bedömning av om den kliniska prövningen eller prestandastudien utifrån den etiska granskningen får genomföras eller påbörjas, om den får genomföras eller påbörjas på vissa villkor eller om den inte får genomföras eller påbörjas.
6 §
Vad som anges i 7–11 §§ lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor ska ligga till grund för bedömningen vid granskning enligt 4 och 5 §§.
Vid etisk granskning av en ansök- an om tillstånd att genomföra en klinisk prövning eller en anmälan av en klinisk prövning ska 25– 28 §§ lagen om etikprövning av forskning som avser människor tillämpas.
Denna lag träder i kraft den 26 maj 2022.
38
2.6Förslag till lag om ändring i lagen (2018:1273) om ändring i lagen (2002:297) om biobanker i hälso- och sjukvården m.m.
Härigenom föreskrivs att 1 kap. 5 § och rubriken närmast före 1 kap. 5 § i lydelsen enligt lagen (2018:1273) om ändring i lagen (2002:297) om biobanker i hälso- och sjukvården m.m. ska utgå.
Prop. 2020/21:172
39
Prop. 2020/21:172 2.7 | Förslag till lag om ändring i lagen (2002:297) |
| om biobanker i hälso- och sjukvården m.m. |
Härigenom föreskrivs att det i lagen (2002:297) om biobanker i hälso- och sjukvården m.m. ska införas en ny paragraf, 1 kap. 5 §, och närmast före 1 kap. 5 § en ny rubrik av följande lydelse.
Nuvarande lydelse | Föreslagen lydelse |
1 kap.
Tystnadsplikt i vissa fall 5 §
Den som är eller har varit anställd eller uppdragstagare vid en bio- bank som inrättats i enskild verk- samhet får inte obehörigen röja eller utnyttja uppgifter i en ansökan eller anmälan om klinisk prövning enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintek- niska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning
(EG) nr 1223/2009 och om upphäv- ande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG.
Som obehörigt röjande anses inte att någon fullgör sådan uppgifts- skyldighet som följer av lag eller förordning.
Denna lag träder i kraft den 15 juli 2021.
40
2.8 | Förslag till lag om ändring i lagen (2002:297) | Prop. 2020/21:172 | |
| om biobanker i hälso- och sjukvården m.m. |
| |
Härigenom föreskrivs att 1 kap. 5 § lagen (2002:297) om biobanker i |
| ||
hälso- och sjukvården m.m. ska ha följande lydelse. |
| ||
Lydelse enligt avsnitt 2.7 | Föreslagen lydelse |
| |
| 1 kap. |
| |
| 5 §1 |
| |
Den som är eller har varit anställd | Den som är eller har varit anställd |
| |
eller uppdragstagare vid en biobank | eller uppdragstagare vid en biobank |
| |
som inrättats i enskild verksamhet | som inrättats i enskild verksamhet |
| |
får inte obehörigen röja eller ut- | får inte obehörigen röja eller ut- |
| |
nyttja uppgifter i en ansökan eller | nyttja uppgifter i |
| |
anmälan om klinisk prövning enligt | 1. en ansökan om tillstånd till en |
| |
Europaparlamentets och rådets för- | klinisk läkemedelsprövning, eller |
| |
ordning | (EU) 2017/745 av den | 2. en ansökan eller anmälan om |
|
5 april | 2017 om medicintekniska | klinisk prövning enligt Europa- |
|
produkter, om ändring av direktiv | parlamentets och rådets förordning |
| |
2001/83/EG, förordning (EG) nr | (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 |
| |
178/2002 och förordning (EG) nr | om medicintekniska produkter, om |
| |
1223/2009 och om upphävande av | ändring av direktiv 2001/83/EG, |
| |
rådets | direktiv 90/385/EEG och | förordning (EG) nr 178/2002 och |
|
93/42/EEG. | förordning (EG) nr 1223/2009 och |
| |
|
| om upphävande av rådets direktiv |
|
|
| 90/385/EEG och 93/42/EEG. |
|
Som obehörigt röjande anses inte att någon fullgör sådan uppgiftsskyld- ighet som följer av lag eller förordning.
Denna lag träder i kraft den dag som regeringen bestämmer.
1 Senaste lydelse 2021:000. | 41 |
Prop. 2020/21:172 2.9 | Förslag till lag om ändring i lagen (2002:297) | ||
| om biobanker i hälso- och sjukvården m.m. | ||
Härigenom föreskrivs att 1 kap. 5 § lagen (2002:297) om biobanker i | |||
hälso- och sjukvården m.m. ska ha följande lydelse. |
| ||
Lydelse enligt avsnitt 2.8 | Föreslagen lydelse |
| |
| 1 kap. |
| |
| 5 §1 |
| |
Den som är eller har varit anställd eller uppdragstagare vid en biobank som | |||
inrättats i enskild verksamhet får inte obehörigen röja eller utnyttja upp- | |||
gifter i |
|
|
|
1. en ansökan om tillstånd till en | 1. en ansökan om tillstånd till en | ||
klinisk läkemedelsprövning, eller | klinisk läkemedelsprövning, | ||
2. en ansökan eller anmälan om | 2. en ansökan eller anmälan om | ||
klinisk prövning enligt Europa- | klinisk prövning enligt Europa- | ||
parlamentets och rådets förordning | parlamentets och rådets förordning | ||
(EU) 2017/745 av den 5 april 2017 | (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 | ||
om medicintekniska produkter, om | om medicintekniska produkter, om | ||
ändring | av direktiv 2001/83/EG, | ändring av direktiv | 2001/83/EG, |
förordning (EG) nr 178/2002 och | förordning (EG) nr 178/2002 och | ||
förordning (EG) nr 1223/2009 och | förordning (EG) nr 1223/2009 och | ||
om upphävande av rådets direktiv | om upphävande av rådets direktiv | ||
90/385/EEG och 93/42/EEG. | 90/385/EEG och 93/42/EEG, eller | ||
|
| 3. en ansökan eller anmälan om | |
|
| en prestandastudie enligt Europa- | |
|
| parlamentets och rådets förordning | |
|
| (EU) 2017/746 av den 5 april 2017 | |
|
| om medicintekniska | produkter för |
|
| in vitro-diagnostik och om upphäv- | |
|
| ande av direktiv 98/79/EG och | |
|
| kommissionens | beslut |
|
| 2010/227/EU. |
|
Som obehörigt röjande anses inte att någon fullgör sådan upp- giftsskyldighet som följer av lag eller förordning.
Denna lag träder i kraft den 26 maj 2022.
42 | 1 Senaste lydelse 2021:000. |
2.10Förslag till lag om ändring i lagen (2018:1092) om ändring i lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor
Härigenom föreskrivs att 24 och 25 §§ i lydelsen enligt lagen (2018:1092) om ändring i lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor ska utgå.
Prop. 2020/21:172
43
Prop. 2020/21:172 2.11 | Förslag till lag om ändring i lagen (2003:460) |
| om etikprövning av forskning som avser |
| människor |
Härigenom föreskrivs att det i lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor ska införas tre nya paragrafer, 4 a, 24 a och 25 a §§, av följande lydelse.
Nuvarande lydelse | Föreslagen lydelse |
| |
| 4 a § |
|
|
| Lagen ska inte tillämpas på kliniska | ||
| prövningar | enligt | Europa- |
| parlamentets och rådets förordning | ||
| (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 | ||
| om medicintekniska produkter, om | ||
| ändring av | direktiv | 2001/83/EG, |
| förordning (EG) nr 178/2002 och | ||
| förordning (EG) nr 1223/2009 och | ||
| om upphävande av rådets direktiv | ||
| 90/385/EEG och 93/42/EEG. | ||
| Lagen ska dock tillämpas på | ||
| sådana studier för klinisk uppfölj- | ||
| ning efter utsläppandet på mark- | ||
| naden som inte kräver anmälan | ||
| enligt artikel 74 i förordning (EU) | ||
| 2017/745 om en sådan studie i | ||
| övrigt omfattas av lagens tillämp- | ||
| ningsområde. |
| |
| Bestämmelser om etisk gransk- | ||
| ning av sådana prövningar som | ||
| avses i första stycket finns i lagen | ||
| (2021:000) | med kompletterande | |
| bestämmelser om etisk granskning |
till EU:s förordning om medicin- tekniska produkter.
24 a §
Etikprövningsmyndigheten ska ock- så lämna sådana yttranden som anges i 4 § lagen (2021:000) med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förord- ning om medicintekniska produkter och fatta sådana beslut som anges i 5 § samma lag.
| 25 a § |
| Vid de avdelningar som utför etisk |
44 | granskning enligt lagen (2021:000) |
|
med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s för- ordning om medicintekniska pro- dukter ska minst en av de ledamöter som företräder allmänna intressen representera en eller flera patient- organisationer.
Denna lag träder i kraft den 15 juli 2021.
Prop. 2020/21:172
45
Prop. 2020/21:172 2.12 | Förslag till lag om ändring i lagen (2003:460) |
| om etikprövning av forskning som avser |
| människor |
Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor
dels att 24 a § ska ha följande lydelse,
dels att det ska införas två nya paragrafer, 4 b och 25 b §§, av följande lydelse.
Nuvarande lydelse | Föreslagen lydelse | |
| 4 b § |
|
| Lagen ska inte tillämpas på kliniska | |
| prövningar | av humanläkemedel. |
| Bestämmelser om etisk granskning | |
| av sådana prövningar finns i lagen | |
| (2018:1091) | med kompletterande |
| bestämmelser om etisk granskning | |
| till EU:s förordning om kliniska | |
| prövningar av humanläkemedel. | |
Lydelse enligt avsnitt 2.11 | Föreslagen lydelse |
24 a §1
Etikprövningsmyndigheten ska Etikprövningsmyndigheten ska också lämna sådana yttranden som också lämna
anges i 4 § lagen (2021:000) med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förord- ning om medicintekniska produkter och fatta sådana beslut som anges i 5 § samma lag.
– sådana yttranden som anges i
3 § lagen (2018:1091) med kom- pletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om kliniska prövningar av humanläke- medel, och
– sådana yttranden som anges i
4 § lagen (2021:000) med kom- pletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om medicintekniska produkter och fatta sådana beslut som anges i 5 § samma lag.
46 | 1 Senaste lydelse 2021:000. |
Nuvarande lydelse | Föreslagen lydelse | Prop. 2020/21:172 | |
| 25 b § |
|
|
| Vid de avdelningar som utför etisk | ||
| granskning | enligt | lagen |
| (2018:1091) | med kompletterande |
bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om kliniska prövningar av humanläkemedel ska minst en av de ledamöter som före- träder allmänna intressen repre- sentera en eller flera patient- organisationer.
Denna lag träder i kraft den dag som regeringen bestämmer.
47
Prop. 2020/21:172 2.13 | Förslag till lag om ändring i lagen (2003:460) |
| om etikprövning av forskning som avser |
| människor |
Härigenom föreskrivs att 4 a, 24 a och 25 a §§ lagen (2003:460) om etik- prövning av forskning som avser människor ska ha följande lydelse.
Lydelse enligt avsnitt 2.11 | Föreslagen lydelse |
|
|
| |||||
|
| 4 a §1 |
|
|
|
|
|
| |
Lagen ska inte tillämpas på kliniska | Lagen ska inte tillämpas på |
| |||||||
prövningar | enligt | Europa- | 1. kliniska |
| prövningar | enligt | |||
parlamentets och rådets förordning | Europaparlamentets och rådets för- | ||||||||
(EU) 2017/745 av den 5 april 2017 | ordning | (EU) | 2017/745 | av | den | ||||
om medicintekniska produkter, om | 5 april | 2017 | om | medicintekniska | |||||
ändring av | direktiv | 2001/83/EG, | produkter, om ändring av direktiv | ||||||
förordning (EG) nr 178/2002 och | 2001/83/EG, | förordning | (EG) | nr | |||||
förordning (EG) nr 1223/2009 och | 178/2002 och förordning (EG) nr | ||||||||
om upphävande av rådets direktiv | 1223/2009 och om upphävande av | ||||||||
90/385/EEG och 93/42/EEG. | rådets | direktiv | 90/385/EEG | och | |||||
|
|
| 93/42/EEG, eller |
|
|
| |||
|
|
| 2. prestandastudier | enligt | |||||
|
|
| Europaparlamentets och | rådets | |||||
|
|
| förordning (EU) 2017/746 av den | ||||||
|
|
| 5 april | 2017 | om | medicintekniska | |||
|
|
| produkter för in vitro-diagnostik | ||||||
|
|
| och om upphävande av direktiv | ||||||
|
|
| 98/79/EG och | kommissionens | |||||
|
|
| beslut 2010/227/EU. |
|
| ||||
Lagen ska dock tillämpas på | Lagen ska dock tillämpas på | ||||||||
sådana studier för klinisk uppfölj- | sådana studier för klinisk uppfölj- | ||||||||
ning efter utsläppandet på mark- | ning efter utsläppandet på mark- | ||||||||
naden som inte kräver anmälan en- | naden som inte kräver anmälan en- | ||||||||
ligt artikel 74 i förordning (EU) | ligt artikel 74 i förordning (EU) | ||||||||
2017/745 om en sådan studie i | 2017/745 och sådana prestanda- | ||||||||
övrigt omfattas av lagens tillämp- | studier avseende CE-märkta pro- | ||||||||
ningsområde. |
| dukter som inte kräver anmälan | |||||||
|
|
| enligt artikel 70 i förordning (EU) | ||||||
|
|
| 2017/746, om dessa studier i övrigt | ||||||
|
|
| omfattas av lagens tillämpnings- | ||||||
|
|
| område. |
|
|
|
|
| |
Bestämmelser om etisk gransk- | Bestämmelser om etisk gransk- | ||||||||
ning av sådana prövningar som | ning av sådana prövningar och | ||||||||
avses i första stycket finns i lagen | studier som avses i första stycket | ||||||||
(2021:000) | med kompletterande | finns i lagen (2021:000) med kom- | |||||||
bestämmelser om etisk granskning | pletterande bestämmelser om etisk |
48 | 1 Senaste lydelse 2021:000. |
till EU:s förordning om medicin- | granskning till EU:s förordningar Prop. 2020/21:172 |
tekniska produkter. | om medicintekniska produkter. |
Lydelse enligt avsnitt 2.12 | Föreslagen lydelse |
24 a §2
Etikprövningsmyndigheten ska också lämna
–sådana yttranden som anges i 3 § lagen (2018:1091) med kom- pletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om kliniska prövningar av humanläkemedel, och
– sådana yttranden som anges i | – sådana yttranden som anges i | ||
4 § lagen (2021:000) med kom- | 4 § lagen (2021:000) med kom- | ||
pletterande bestämmelser om etisk | pletterande bestämmelser om etisk | ||
granskning till EU:s förordning om | granskning till EU:s förordningar | ||
medicintekniska | produkter och | om medicintekniska produkter och | |
fatta sådana beslut som anges i 5 § | fatta sådana beslut som anges i 5 § | ||
samma lag. |
|
| samma lag. |
Lydelse enligt avsnitt 2.11 | Föreslagen lydelse | ||
|
| 25 a §3 | |
Vid de avdelningar som utför etisk | Vid de avdelningar som utför etisk | ||
granskning enligt lagen (2021:000) | granskning enligt lagen (2021:000) | ||
med kompletterande bestämmelser | med kompletterande bestämmelser | ||
om etisk granskning till EU:s | om etisk granskning till EU:s | ||
förordning om | medicintekniska | förordningar om medicintekniska | |
produkter ska minst en av de | produkter ska minst en av de | ||
ledamöter som företräder allmänna | ledamöter som företräder allmänna | ||
intressen representera en eller flera | intressen representera en eller flera | ||
patientorganisationer. | patientorganisationer. | ||
|
|
|
|
Denna lag träder i kraft den 26 maj 2022.
2 | Senaste lydelse 2021:000. | 49 |
3 | Senaste lydelse 2021:000. |
Prop. 2020/21:172 2.14 | Förslag till lag om ändring i lagen (2006:496) | |
| om blodsäkerhet |
|
Härigenom föreskrivs att 1, 2, 4 och 22 §§ lagen (2006:496) om | ||
blodsäkerhet ska ha följande lydelse. |
| |
Nuvarande lydelse | Föreslagen lydelse |
1 §1
Denna lag innehåller bestämmelser som syftar till att skydda människ- ors hälsa när blod och blodkompon- enter från människor hanteras för att användas vid transfusion eller tillverkning av läkemedel eller medicintekniska produkter.
|
| Nuvarande lydelse |
|
| 2 § |
| I denna lag används följande beteckningar med nedan angiven betydelse. | |
| Allvarlig avvikande | Händelse i samband med insamling, |
| händelse | kontroll, framställning, förvaring och dis- |
|
| tribution av blod och blodkomponenter |
|
| som kan leda till döden, vara invalidiser- |
|
| ande, medföra betydande funktionsned- |
|
| sättning, medföra behov av sjukhusvård, |
|
| förlänga sjukhusvård eller förlänga det |
|
| sjukliga tillståndet. |
| Blodcentral | Inrättning där fysisk eller juridisk person |
|
| bedriver blodverksamhet. |
| Blodkomponenter | Erytrocyter (röda blodkroppar), leuko- |
|
| cyter (vita blodkroppar), trombocyter |
|
| (blodplättar) och blodplasma. |
| Blodstamcell | Multipotent stamcell som kan bilda alla |
|
| typer av blodceller. |
50 | 1 Senaste lydelse 2007:1130. |
|
Prop. 2020/21:172
Blodverksamhet | Insamling och kontroll av blod och blod- | ||
| komponenter avsedda att användas vid | ||
| transfusion, tillverkning | av | läkemedel |
| eller medicintekniska produkter, eller | ||
| framställning, förvaring | och | distribution |
| av blod och blodkomponenter avsedda att | ||
| användas vid transfusion. |
|
|
Föreslagen lydelse
2 §2
I denna lag används följande beteckningar med nedan angiven betydelse.
Allvarlig avvikande | Händelse i samband med insamling, | |||||
händelse | kontroll, framställning, | förvaring | och | |||
| distribution av blod och blodkomponenter | |||||
| som kan leda till döden, vara invalidiser- | |||||
| ande, medföra betydande funktionsned- | |||||
| sättning, medföra behov av sjukhusvård, | |||||
| förlänga sjukhusvård eller förlänga det | |||||
| sjukliga tillståndet. |
|
|
| ||
Blodcentral | Inrättning där fysisk eller juridisk person | |||||
| bedriver blodverksamhet. |
|
|
| ||
Blodkomponenter | Erytrocyter (röda blodkroppar), leuko- | |||||
| cyter | (vita | blodkroppar), | trombocyter | ||
| (blodplättar) och blodplasma. |
|
| |||
Blodstamcell | Multipotent stamcell som kan bilda alla | |||||
| typer av blodceller. |
|
|
| ||
Blodverksamhet | Insamling och kontroll av blod och blod- | |||||
| komponenter avsedda att användas vid | |||||
| transfusion, | tillverkning | av | läkemedel | ||
| eller produkter som omfattas av förord- | |||||
| ning (EU) 2017/745 eller framställning, | |||||
| förvaring och distribution av blod och | |||||
| blodkomponenter avsedda att användas | |||||
| vid transfusion. |
|
|
| ||
Nuvarande lydelse |
| Föreslagen lydelse |
|
|
| |
| 4 §3 |
|
|
|
| |
Vid framställning, förvaring | och | Vid | framställning, | förvaring | och | |
distribution av blod och blodkom- | distribution av blod och blodkom- |
2Senaste lydelse 2007:1130.
3 Senaste lydelse 2015:321. | 51 |
Prop. 2020/21:172 ponenter som är avsedda att an- vändas som råvara vid tillverkning av läkemedel eller medicintekniska produkter gäller i stället lagen (1993:584) om medicintekniska produkter respektive läkemedels- lagen (2015:315).
ponenter som är avsedda att an- vändas som råvara vid tillverkning av läkemedel eller produkter som omfattas av förordning (EU) 2017/745 gäller i stället läke- medelslagen (2015:315) respektive förordning (EU) 2017/745 och lag- en (2021:000) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om medicintekniska produkter.
|
| 22 §4 |
| |
Den som tillhör eller har tillhört | Den som tillhör eller har tillhört | |||
personal inom | enskilt bedriven | personal | inom enskilt bedriven | |
blodverksamhet som rör insamling | blodverksamhet som rör insamling | |||
och kontroll av blod och blodkom- | och kontroll av blod och blodkom- | |||
ponenter avsedda att användas vid | ponenter avsedda att användas vid | |||
tillverkning av | läkemedel | eller | tillverkning av läkemedel eller pro- | |
medicintekniska produkter får inte | dukter som omfattas av förordning | |||
obehörigen röja vad han eller hon i | (EU) 2017/745 får inte obehörigen | |||
verksamheten har fått veta om en | röja vad han eller hon i verksamhet- | |||
enskild givares hälsotillstånd | eller | en har fått veta om en enskild giv- | ||
andra personliga förhållanden. Som | ares hälsotillstånd eller andra per- | |||
obehörigt röjande anses inte att | sonliga förhållanden. Som obehör- | |||
någon fullgör sådan uppgifts- | igt röjande anses inte att någon full- | |||
skyldighet som följer av lag eller | gör sådan | uppgiftsskyldighet som | ||
förordning. |
|
| följer av lag eller förordning. |
För det allmännas verksamhet gäller bestämmelserna i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400).
Denna lag träder i kraft den 15 juli 2021.
52 | 4 Senaste lydelse 2009:516. |
2.15 | Förslag till lag om ändring i lagen (2006:496) | Prop. 2020/21:172 | |
| om blodsäkerhet |
|
|
Härigenom föreskrivs att 4 § lagen (2006:496) om blodsäkerhet ska ha |
| ||
följande lydelse. |
|
| |
Lydelse enligt avsnitt 2.14 | Föreslagen lydelse |
|
4 §1
Vid framställning, förvaring och distribution av blod och blodkom- ponenter som är avsedda att an- vändas som råvara vid tillverkning av läkemedel eller produkter som omfattas av förordning (EU) 2017/745 gäller i stället läke- medelslagen (2015:315) respektive förordning (EU) 2017/745 och lag- en (2021:000) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om medicintekniska produkter.
Denna lag träder i kraft den 26 maj 2022.
1 Senaste lydelse 2021:000. | 53 |
Prop. 2020/21:172 2.16 | Förslag till lag om ändring i lagen (2018:1093) |
| om ändring i offentlighets- och sekretesslagen |
| (2009:400) |
Härigenom föreskrivs i fråga om offentlighets- och sekretesslagen (2009:400)
dels att 24 kap. 3 och 3 a §§ lagen i stället för lydelsen enligt lagen (2018:1093) om ändring i den lagen ska ha följande lydelse,
dels att ikraftträdandebestämmelsen till lagen (2018:1093) om ändring i
den lagen ska ha följande lydelse. |
|
Lydelse enligt SFS 2018:1093 | Föreslagen lydelse |
24 kap.
| 3 § |
|
|
|
Sekretess gäller i verksamhet som | Sekretess gäller i verksamhet |
| ||
består i etikprövning och tillsyn | 1. som består i etikprövning och | |||
enligt lagen (2003:460) om etik- | tillsyn enligt lagen (2003:460) om | |||
prövning av forskning som avser | etikprövning | av | forskning | som |
människor och i verksamhet enligt | avser människor, och |
| ||
lagen (2018:1091) med kompletter- | 2. enligt lagen (2021:000) med | |||
ande bestämmelser om etisk | kompletterande bestämmelser | om | ||
granskning till EU:s förordning om | etisk granskning till EU:s förord- | |||
kliniska prövningar av humanläke- | ning om medicintekniska produkt- | |||
medel | er. |
|
|
|
| Sekretess | enligt | första stycket | |
| gäller |
|
|
|
1.för uppgift om en enskilds personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider men, och
2.för uppgift om en enskilds ekonomiska förhållanden, om det kan antas att den enskilde lider skada om uppgiften röjs.
| Sekretessen gäller inte beslut i | Sekretessen för uppgift i ett be- | |
| andra ärenden än sådana som av- | slut i ett ärende som avser ett yttr- | |
| ser ett yttrande om etisk granskning | ande om etisk granskning enligt 4 § | |
| av en ansökan om tillstånd att ut- | lagen med kompletterande bestäm- | |
| föra klinisk läkemedelsprövning. | melser om etisk granskning till | |
| Sekretessen för uppgifter i ett beslut | EU:s förordning om medicintek- | |
| om sådant yttrande upphör att gälla | niska produkter upphör att gälla | |
| när Läkemedelsverket fattat beslut | 1. när | Läkemedelsverket fattat |
| i fråga om tillstånd till klinisk läke- | beslut i frågan, eller | |
| medelsprövning enligt 7 kap. 6 § | 2. vid den tidpunkt som anges i | |
| läkemedelslagen (2015:315), eller | artikel 75.3 eller 75.4 i förordning | |
| tillstånd till sådan prövning ska | (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 | |
| anses beviljat enligt artikel 8.6, | om medicintekniska produkter, om | |
| 14.11, 19.4, 20.8 eller 23.6 i | ändring | av direktiv 2001/83/EG, |
| Europaparlamentets och rådets | förordning (EG) nr 178/2002 och | |
| förordning (EU) nr 536/2014 av | förordning (EG) nr 1223/2009 och | |
| den 16 april 2014 om kliniska pröv- | om upphävande av rådets direktiv | |
54 | ningar av humanläkemedel och om | 90/385/EEG och 93/42/EEG i det |
upphävande av direktiv 2001/20/EG.
För uppgift i en allmän handling gäller sekretessen enligt första stycket 1 i högst sjuttio år och enligt första stycket 2 i högst tjugo år.
fall som Läkemedelsverket inte har Prop. 2020/21:172 fattat något beslut i ett ärende om
väsentlig ändring enligt artikel 75 i förordning (EU) 2017/745.
Sekretessen gäller inte beslut i andra ärenden än de som avses i tredje stycket.
För uppgift i en allmän handling gäller sekretessen enligt andra stycket 1 i högst sjuttio år och enligt andra stycket 2 i högst tjugo år.
| 3 a § |
|
| |
Får en myndighet en uppgift som är | Får en myndighet en uppgift som är | |||
sekretessreglerad i 3 § första styck- | sekretessreglerad i 3 § första och | |||
et från Etikprövningsmyndigheten | andra styckena från Etikprövnings- | |||
för att bistå i den etiska granskning- | myndigheten för att bistå i den | |||
en av en ansökan om tillstånd att | etiska granskningen av en ansökan | |||
utföra klinisk läkemedelsprövning, | eller en anmälan om att genomföra | |||
blir | sekretessbestämmelsen | en klinisk prövning, blir sekretess- | ||
tillämplig på uppgiften även hos | bestämmelsen | tillämplig | på | |
den mottagande myndigheten. | uppgiften även hos den mottagande | |||
|
| myndigheten. |
|
|
Denna lag träder i kraft den dag som regeringen bestämmer.
Denna lag träder i kraft den 15 juli 2021.
55
Prop. 2020/21:172 2.17 | Förslag till lag om ändring i offentlighets- och |
| sekretesslagen (2009:400) |
Härigenom föreskrivs att det i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) ska införas en ny paragraf, 30 kap. 25 c §, av följande lydelse.
Nuvarande lydelse | Föreslagen lydelse |
30 kap.
25 c §
Sekretessen enligt 23 § hindrar inte att en uppgift lämnas ut till en bio- bank som inrättats i enskild verk- samhet i enlighet med vad som före- skrivs i förordningen (2021:000) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om medicin- tekniska produkter.
Denna lag träder i kraft den 15 juli 2021.
56
2.18 | Förslag till lag om ändring i offentlighets- och | Prop. 2020/21:172 | |
| sekretesslagen (2009:400) |
| |
Härigenom föreskrivs att 24 kap. 3 och 3 a §§ offentlighets- och sekretess- |
| ||
lagen (2009:400) ska ha följande lydelse. |
| ||
Lydelse enligt avsnitt 2.16 | Föreslagen lydelse |
| |
|
| 24 kap. |
|
|
| 3 §1 |
|
Sekretess gäller i verksamhet
1.som består i etikprövning och tillsyn enligt lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor, och
2.enligt lagen (2021:000) med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förord- ning om medicintekniska produkt- er.
Sekretess gäller i verksamhet
1.som består i etikprövning och tillsyn enligt lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor,
2.enligt lagen (2018:1091) med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förord- ning om kliniska prövningar av humanläkemedel, och
3.enligt lagen (2021:000) med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förord- ning om medicintekniska produkt- er.
Sekretess enligt första stycket gäller
1.för uppgift om en enskilds personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider men, och
2.för uppgift om en enskilds ekonomiska förhållanden, om det kan antas att den enskilde lider skada om uppgiften röjs.
Sekretessen för uppgift i ett beslut i ett ärende som avser ett yttrande om etisk granskning av ansökan om tillstånd att utföra klinisk läke- medelsprövning upphör att gälla
1.när Läkemedelsverket fattat beslut i fråga om tillstånd till klin-
isk | läkemedelsprövning enligt | |
7 kap. | 7 § | läkemedelslagen |
(2015:315), eller |
|
2.när tillstånd till sådan pröv- ning ska anses beviljat enligt artikel 8.6, 14.11, 19.4, 20.8 eller
23.6i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 536/2014 av den 16 april 2014 om kliniska prövningar av human-
1 Senaste lydelse 2021:000. | 57 |
Prop. 2020/21:172
58
läkemedel och om upphävande av direktiv 2001/20/EG.
Sekretessen för uppgift i ett beslut i ett ärende som avser ett yttrande om etisk granskning enligt 4 § lagen med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om medicintekniska produkter upphör att gälla
1.när Läkemedelsverket fattat beslut i frågan, eller
2.vid den tidpunkt som anges i artikel 75.3 eller 75.4 i förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG i det fall som Läkemedelsverket inte har fattat något beslut i ett ärende om väsentlig ändring enligt artikel 75 i förordning (EU) 2017/745.
Sekretessen gäller inte beslut i | Sekretessen gäller inte beslut i |
andra ärenden än de som avses i | andra ärenden än de som avses i |
tredje stycket. | tredje och fjärde styckena. |
För uppgift i en allmän handling gäller sekretessen enligt andra stycket
1 i högst sjuttio år och enligt andra stycket 2 i högst tjugo år.
3 a §2
Får en myndighet en uppgift som är | Får en myndighet en uppgift som är | |
sekretessreglerad i 3 § första och | sekretessreglerad i 3 § första och | |
andra styckena från Etikprövnings- | andra styckena från Etikprövnings- | |
myndigheten för att bistå i den et- | myndigheten för att bistå i den et- | |
iska granskningen av en ansökan | iska granskningen av en ansökan | |
eller en anmälan om att genomföra | eller en anmälan om att genomföra | |
en klinisk prövning, blir sekretess- | en klinisk prövning eller en ansök- | |
bestämmelsen tillämplig på upp- | an om tillstånd att utföra en klinisk | |
giften även hos den mottagande | läkemedelsprövning, blir sekretess- | |
myndigheten. | bestämmelsen tillämplig på upp- | |
|
| giften även hos den mottagande |
|
| myndigheten. |
|
|
|
Denna lag träder i kraft den dag som regeringen bestämmer.
2Senaste lydelse 2021:000.
2.19 | Förslag till lag om ändring i offentlighets- och | Prop. 2020/21:172 | |
| sekretesslagen (2009:400) |
| |
Härigenom föreskrivs att 24 kap. 3 och 3 a §§ och 30 kap. 25 c § offent- |
| ||
lighets- och sekretesslagen (2009:400) ska ha följande lydelse. |
| ||
Lydelse enligt avsnitt 2.18 | Föreslagen lydelse |
| |
|
| 24 kap. |
|
|
| 3 §1 |
|
Sekretess gäller i verksamhet
1.som består i etikprövning och tillsyn enligt lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor,
2.enligt lagen (2018:1091) med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om kliniska prövningar av human- läkemedel, och
3. enligt lagen (2021:000) | med | 3. enligt lagen (2021:000) | med |
kompletterande bestämmelser | om | kompletterande bestämmelser | om |
etisk granskning till EU:s förord- | etisk granskning till EU:s förord- | ||
ning om medicintekniska produkt- | ningar om medicintekniska pro- | ||
er, och |
| dukter. |
|
Sekretess enligt första stycket gäller |
|
|
1.för uppgift om en enskilds personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider men, och
2.för uppgift om en enskilds ekonomiska förhållanden, om det kan antas att den enskilde lider skada om uppgiften röjs.
Sekretessen för uppgift i ett beslut i ett ärende som avser ett yttrande om etisk granskning av ansökan om tillstånd att utföra klinisk läkemedels- prövning upphör att gälla
1.när Läkemedelsverket fattat beslut i fråga om tillstånd till klinisk läke- medelsprövning enligt 7 kap. 7 § läkemedelslagen (2015:315), eller
2.när tillstånd till sådan prövning ska anses beviljat enligt artikel 8.6, 14.11, 19.4, 20.8 eller 23.6 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 536/2014 av den 16 april 2014 om kliniska prövningar av human- läkemedel och om upphävande av direktiv 2001/20/EG.
Sekretessen för uppgift i ett be- | Sekretessen för uppgift i ett be- |
slut i ett ärende som avser ett yttr- | slut i ett ärende som avser ett yttr- |
ande om etisk granskning enligt 4 § | ande om etisk granskning enligt 4 § |
lagen med kompletterande bestäm- | lagen med kompletterande bestäm- |
melser om etisk granskning till | melser om etisk granskning till |
EU:s förordning om medicintekn- | EU:s förordningar om medicin- |
iska produkter upphör att gälla | tekniska produkter upphör att gälla |
1. när Läkemedelsverket fattat | 1. när Läkemedelsverket fattat |
beslut i frågan, eller | beslut i frågan, |
2. vid den tidpunkt som anges i | 2. vid den tidpunkt som anges i |
artikel 75.3 eller 75.4 i förordning | artikel 75.3 eller 75.4 i förordning |
(EU) 2017/745 av den 5 april 2017 | (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 |
1 Senaste lydelse 2021:000. | 59 |
Prop. 2020/21:172
60
om medicintekniska produkter, om | om medicintekniska produkter, om | |
ändring av direktiv 2001/83/EG, | ändring av direktiv | 2001/83/EG, |
förordning (EG) nr 178/2002 och | förordning (EG) nr 178/2002 och | |
förordning (EG) nr 1223/2009 och | förordning (EG) nr 1223/2009 och | |
om upphävande av rådets direktiv | om upphävande av rådets direktiv | |
90/385/EEG och 93/42/EEG i det | 90/385/EEG och 93/42/EEG i det | |
fall som Läkemedelsverket inte har | fall som Läkemedelsverket inte har | |
fattat något beslut i ett ärende om | fattat något beslut i ett ärende om | |
väsentlig ändring enligt artikel 75 i | väsentlig ändring enligt artikel 75 i | |
förordning (EU) 2017/745. | förordning (EU) 2017/745, eller | |
| 3. vid den tidpunkt som anges i | |
| artikel 71.3 eller 71.4 i förordning | |
| (EU) 2017/746 av den 5 april 2017 | |
| om medicintekniska produkter för | |
| in vitro-diagnostik och om upphäv- | |
| ande av direktiv 98/79/EG och | |
| kommissionens | beslut |
| 2010/227/EU i det fall som Läke- |
medelsverket inte har fattat något beslut i ett ärende om väsentlig ändring enligt artikel 71 i förord- ning (EU) 2017/746.
Sekretessen gäller inte beslut i andra ärenden än de som avses i tredje och fjärde styckena.
För uppgift i en allmän handling gäller sekretessen enligt andra stycket 1
i högst sjuttio år och enligt andra stycket 2 i högst tjugo år. |
| |||
3 a §2 |
|
|
| |
Får en myndighet en uppgift som är | Får en myndighet en uppgift som är | |||
sekretessreglerad i 3 § första och | sekretessreglerad i 3 § första och | |||
andra styckena från Etikprövnings- | andra styckena från Etikprövnings- | |||
myndigheten för att bistå i den et- | myndigheten för att bistå i den | |||
iska granskningen av en ansökan | etiska granskningen av en ansökan | |||
eller en anmälan om att genomföra | eller en anmälan om att genomföra | |||
en klinisk prövning eller en | en klinisk prövning eller en pre- | |||
ansökan om tillstånd att utföra en | standastudie, eller en ansökan om | |||
klinisk läkemedelsprövning, blir | tillstånd att utföra en klinisk läke- | |||
sekretessbestämmelsen tillämplig | medelsprövning, blir | sekretessbe- | ||
på uppgiften även hos den mottag- | stämmelsen tillämplig på uppgiften | |||
ande myndigheten. | även | hos | den | mottagande |
| myndigheten. |
|
|
2Senaste lydelse 2021:000.
Lydelse enligt avsnitt 2.17Föreslagen lydelseProp. 2020/21:172
30 kap.
|
|
| 25 c §3 |
|
| |
Sekretessen enligt 23 § hindrar inte | Sekretessen enligt 23 § hindrar inte | |||||
att en uppgift lämnas ut till en bio- | att en uppgift lämnas ut till en bio- | |||||
bank som inrättats i enskild verk- | bank som inrättats i enskild verk- | |||||
samhet i enlighet med vad som | samhet i enlighet med vad som | |||||
föreskrivs | i | förordningen | föreskrivs | i | förordningen | |
(2021:000) | med | kompletterande | (2021:000) | med | kompletterande | |
bestämmelser till EU:s förordning | bestämmelser till EU:s förordning- | |||||
om medicintekniska produkter. | ar om medicintekniska produkter. | |||||
|
|
|
|
|
|
|
Denna lag träder i kraft den 26 maj 2022.
3 Senaste lydelse 2021:000. | 61 |
Prop. 2020/21:172 2.20 | Förslag till lag om ändring i lagen (2011:791) |
| om ackreditering och teknisk kontroll |
Härigenom föreskrivs att 9 a § lagen (2011:791) om ackreditering och teknisk kontroll ska ha följande lydelse.
Nuvarande lydelse |
| Föreslagen lydelse |
| 9 a §1 | |
Bestämmelserna i 7–9 §§ gäller inte | Bestämmelserna i 7–9 §§ gäller inte | |
organ för bedömning av överens- | organ för bedömning av överens- | |
stämmelse som utses och anmäls | stämmelse som utses och anmäls | |
enligt Europaparlamentets och råd- | enligt Europaparlamentets och råd- | |
ets förordning (EU) 2017/745 av | ets förordning (EU) 2017/745 av | |
den 5 april 2017 om medicintekn- | den 5 april 2017 om medicintekn- | |
iska produkter, om ändring av | iska produkter, om ändring av | |
direktiv 2001/83/EG, | förordning | direktiv 2001/83/EG, förordning |
(EG) nr 178/2002 och förordning | (EG) nr 178/2002 och förordning | |
(EG) nr 1223/2009 och om upphäv- | (EG) nr 1223/2009 och om upphäv- | |
ande av rådets direktiv 90/385/EEG | ande av rådets direktiv 90/385/EEG | |
och 93/42/EEG och Europaparla- | och 93/42/EEG och Europaparla- | |
mentets och rådets förordning (EU) | mentets och rådets förordning (EU) | |
2017/746 av den 5 april 2017 om | 2017/746 av den 5 april 2017 om | |
medicintekniska produkter för in | medicintekniska produkter för in | |
vitro-diagnostik och om upphävan- | vitro-diagnostik och om upphävan- | |
de av direktiv 98/79/EG och komm- | de av direktiv 98/79/EG och komm- | |
issionens beslut 2010/227/EU. | issionens beslut 2010/227/EU. Be- | |
|
| stämmelser om dessa organ och |
|
| myndigheter med ansvar för an- |
|
| mälda organ finns i stället i dessa |
|
| EU-förordningar. |
Bestämmelser om ansvarig myn- |
| |
dighet för att utse och anmäla org- |
| |
an enligt Europaparlamentets och |
| |
rådets förordning (EU) | 2017/745 |
|
och Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/746 finns i lagen (1993:584) om medicintekn- iska produkter.
Denna lag träder i kraft den 15 juli 2021.
62 | 1 Senaste lydelse 2017:931. |
2.21 | Förslag till lag om ändring i läkemedelslagen | Prop. 2020/21:172 | ||||
| (2015:315) |
|
|
|
| |
Härigenom föreskrivs att 4 kap. 3 § läkemedelslagen (2015:315) ska ha | ||||||
följande lydelse. |
|
|
|
|
| |
Nuvarande lydelse |
|
| Föreslagen lydelse |
| ||
|
|
| 4 kap. |
|
| |
|
|
| 3 § |
|
| |
Om ett läkemedel som omfattas av | Om ett läkemedel som omfattas av | |||||
sjukhusundantag | innehåller | en | sjukhusundantag | innehåller | en | |
medicinteknisk produkt enligt 2 § | sådan produkt som avses i Europa- | |||||
lagen | (1993:584) | om | parlamentets och rådets förordning | |||
medicintekniska | produkter, | ska | (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 | |||
denna produkt uppfylla de väs- | om medicintekniska produkter, om | |||||
entliga krav som avses i föreskrifter | ändring av direktiv 2001/83/EG, | |||||
som har meddelats med stöd av 6 § | förordning (EG) nr 178/2002 och | |||||
samma lag. |
|
| förordning (EG) nr 1223/2009 och | |||
|
|
|
| om upphävande av rådets direktiv | ||
|
|
|
| 90/385/EEG och | 93/42/EEG, | ska |
produkten uppfylla de allmänna krav på säkerhet och prestanda som avses i artikel 5.2 i den förordningen.
Denna lag träder i kraft den 15 juli 2021.
63
Prop. 2020/21:172 2.22 | Förslag till lag om ändring i lagen (2018:696) |
| om skatt på vissa nikotinhaltiga produkter |
Härigenom föreskrivs att 2 och 5 §§ lagen (2018:696) om skatt på vissa nikotinhaltiga produkter ska ha följande lydelse.
Nuvarande lydelse | Föreslagen lydelse |
2 §1
I denna lag avses med
–e-vätskor: vätskor som innehåller nikotin,
–högkoncentrerade e-vätskor: e-vätskor med en koncentration nikotin som uppgår till minst 15 men inte överstiger 20 milligram per milliliter vätska,
–andra nikotinhaltiga produkter: nikotinhaltiga produkter för användning i mun eller näsa, med undantag för e-vätskor och produkter som innehåller tobak och som är hänförliga till kapitel 24 i den lydelse av Kombinerade nomenklaturen (KN) enligt rådets förordning (EEG) 2658/87 av den 23 juli 1987 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan som gällde den 1 januari 2017,
–yrkesmässig aktivitet: sådan aktivitet som utförs av
1.en juridisk person, eller
2.en enskild person om den avser varor som inte är avsedda för den enskildes eller dennes familjs personliga bruk,
– EU-land: områden som tillhör Europeiska unionens punktskatte- område,
– tredjeland: länder och områden utanför Europeiska unionens punkt- skatteområde,
– distansförsäljning: försäljning där varorna transporteras till Sverige från ett annat EU-land av säljaren eller av någon annan för säljarens räk- ning och köpet inte är yrkesmässigt för köparen,
| – förordning (EG) nr 1272/2008: |
| – förordning (EG) nr 1272/2008: | ||||
| Europaparlamentets och rådets för- | Europaparlamentets och rådets för- | |||||
| ordning (EG) nr 1272/2008 av den | ordning (EG) nr 1272/2008 av den | |||||
| 16 december 2008 om klassificer- | 16 december 2008 om klassificer- | |||||
| ing, märkning och förpackning av | ing, märkning och förpackning av | |||||
| ämnen och blandningar, ändring | ämnen och | blandningar, | ändring | |||
| och upphävande av direktiven | och upphävande av | direktiven | ||||
| 67/548/EEG och 1999/45/EG samt | 67/548/EEG och 1999/45/EG samt | |||||
| ändring av förordning (EG) nr | ändring av förordning (EG) nr | |||||
| 1907/2006 i den lydelse som gällde | 1907/2006 i den lydelse som gällde | |||||
| den 1 januari 2020. | den 1 januari 2020, |
|
|
| ||
|
| – förordning | (EU) | 2017/745: | |||
|
|
|
|
|
|
| |
|
| Europaparlamentets | och | rådets | |||
|
| förordning (EU) 2017/745 av den | |||||
|
| 5 april 2017 om medicintekniska | |||||
|
| produkter, om ändring av direktiv | |||||
|
| 2001/83/EG, | förordning | (EG) nr | |||
64 | 1 Senaste lydelse 2020:1018. |
|
|
|
|
|
|
178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG, i lydelsen enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/561.
Med import avses i denna lag införsel av skattepliktig vara till Sverige från tredjeland under förutsättning att varan inte omfattas av sådant suspensivt tullförfarande eller suspensivt tullarrangemang som avses i artikel 4.6 i rådets direktiv 2008/118/EG av den 16 december 2008 om allmänna regler för punktskatt och om upphävande av direktiv 92/12/EEG. Med import avses även att varan frisläpps från ett sådant förfarande eller arrangemang.
Med tullskuld och unionsvara avses i denna lag detsamma som i artikel 5 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 952/2013 av den 9 oktober 2013 om fastställande av en tullkodex för unionen.
5§2
Skatt enligt 3 och 4 §§ tas inte ut för
1.produkter som är klassificerade som narkotika enligt narkotikastraff- lagen (1968:64) eller som hälsofarliga varor enligt lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor,
2. läkemedel som uppfyller krav- | 2. läkemedel som uppfyller krav- | |||
en för att få säljas enligt 5 kap. 1 § | en för att få säljas enligt 5 kap. 1 § | |||
läkemedelslagen | (2015:315) eller | läkemedelslagen | (2015:315) | eller |
medicintekniska produkter som får | medicintekniska | produkter | och | |
släppas ut på marknaden eller tas i | andra produkter som får släppas ut | |||
bruk i Sverige | enligt 9 § lagen | på marknaden eller tas i bruk i | ||
(1993:584) om | medicintekniska | Sverige enligt | förordning | (EU) |
produkter, |
| 2017/745, |
|
|
3.produkter som är skattepliktiga enligt lagen (1994:1563) om tobaksskatt, eller
4.produkter som vid klassificering och märkning enligt förordning (EG) nr 1272/2008 tillhör faroklassen akut toxicitet i farokategorierna 1, 2 eller 3, med undantag för högkoncentrerade e-vätskor.
1.Denna lag träder i kraft den 15 juli 2021.
2.Äldre bestämmelser gäller fortfarande för förhållanden som hänför sig till tiden före ikraftträdandet.
2Senaste lydelse 2020:1018.
Prop. 2020/21:172
65
Prop. 2020/21:172 2.23 | Förslag till lag om ändring i lagen (2018:1091) |
| med kompletterande bestämmelser om etisk |
| granskning till EU:s förordning om kliniska |
| prövningar av humanläkemedel |
Härigenom föreskrivs att 4 § lagen (2018:1091) med kompletterande be- stämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om kliniska pröv- ningar av humanläkemedel ska ha följande lydelse.
Lydelse enligt SFS 2018:1091 | Föreslagen lydelse | |
4 § |
| |
Vid etisk granskning av en ansökan | Vid etisk granskning av en ansökan | |
om tillstånd att utföra klinisk läke- | om tillstånd att utföra klinisk läke- | |
medelsprövning ska 25 och 26 §§, | medelsprövning ska 25–28 §§ | |
27 § första och andra styckena och | lagen (2003:460) om etikprövning | |
28 § lagen (2003:460) om etikpröv- | av forskning som avser människor | |
ning av forskning som avser | tillämpas. | |
människor tillämpas. |
| |
|
|
|
Denna lag träder i kraft den dag som regeringen bestämmer.
66
2.24 | Förslag till lag om ändring i lagen (2018:2088) Prop. 2020/21:172 |
| om tobak och liknande produkter |
Härigenom föreskrivs att 1 kap. 4 § lagen (2018:2088) om tobak och liknande produkter ska ha följande lydelse.
Nuvarande lydelse | Föreslagen lydelse |
1 kap.
4 §
Lagen ska inte tillämpas på produkter som är klassificerade som narkotika enligt narkotikastrafflagen (1968:64) eller som hälsofarliga varor enligt
lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor. |
| ||||
I fråga om elektroniska cigaretter | I fråga om elektroniska cigaretter | ||||
och påfyllningsbehållare ska lagen | och påfyllningsbehållare ska lagen | ||||
inte tillämpas på läkemedel eller | inte tillämpas på läkemedel som | ||||
medicintekniska | produkter som | omfattas | av | läkemedelslagen | |
omfattas | av | läkemedelslagen | (2015:315) eller på medicin- | ||
(2015:315) eller lagen (1993:584) | tekniska produkter och andra pro- | ||||
om medicintekniska produkter. | dukter som omfattas av Europa- | ||||
|
|
| parlamentets och rådets förordning | ||
|
|
| (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 | ||
|
|
| om medicintekniska produkter, om | ||
|
|
| ändring av | direktiv 2001/83/EG, | |
|
|
| förordning (EG) nr 178/2002 och |
förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG.
I fråga om elektroniska cigaretter och påfyllningsbehållare gäller även produktsäkerhetslagen (2004:451).
Denna lag träder i kraft den 15 juli 2021.
67
Prop. 2020/21:172 3 | Ärendet och dess beredning |
Den 5 april 2017 beslutades Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 om medicintekniska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG. Samma datum beslutades även Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/746 om medicintekniska produkter för in vitro- diagnostik och om upphävande av direktiv 98/79/EG och kommissionens beslut 2010/227/EU. Förordningarna jämte rättelser finns i bilagorna 1–4.
Iden här propositionen görs hänvisningarna till EU-förordningarna utifrån deras engelska förkortningar, dvs. förordning (EU) 2017/745 förkortas med MDR-förordningen (Medical Devices Regulation) och förordning (EU) 2017/746 med IVDR-förordningen (In Vitro Diagnostic Regulation).
Förordningarna ska börja tillämpas tre respektive fem år efter ikraftträd- andet. De trädde i kraft 20 dagar efter publicering i EUT, dvs. den 25 maj 2017. Vissa delar av förordningarna som rör bland annat anmälda organ och ansvarig myndighet för anmälda organ ska dock börja tillämpas redan sex månader efter ikraftträdandet.
Regeringen lämnade i juni 2017 en proposition till riksdagen (Anpass- ningar till EU:s nya förordningar om medicinteknik – del 1, prop. 2016/17:197) avseende de delar av EU-förordningarna som skulle börja tillämpas efter sex månader. Propositionen innehöll främst förslag avse- ende anmälda organ och ansvarig myndighet för anmälda organ.
Inom Socialdepartementet har det utarbetats en departementspro- memoria, Anpassningar till EU:s förordningar om medicintekniska pro- dukter (Ds 2019:32). I departementspromemorian föreslås de lag- och för- ordningsändringar som bedöms nödvändiga för att anpassa svensk rätt till EU-förordningarna. En sammanfattning av departementspromemorian och dess författningsförslag finns i bilaga 5 och 6. Promemorian har remissbehandlats och en förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 7. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i Socialdepartementet (S2016/003366). Efter remissbehandlingen har Läke- medelsverket getts tillfälle att under hand yttra sig över de reviderade för- slag om avgifter som finns i 4 kap. 1 § 1 och 2 § första stycket 1 och andra stycket föreslagna lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s för- ordningar om medicintekniska produkter. Läkemedelsverket har inte haft några synpunkter på förslagen. Förslagen behandlas i avsnitt 2.1 och 14. Därutöver har Etikprövningsmyndigheten getts tillfälle att under hand yttra sig över en ändring om delegationsmöjligheter i 4 § lagen (2018:1091) med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om kliniska prövningar av humanläkemedel. Myndighet- en har tillstyrkt förslaget. Förslaget behandlas i avsnitt 2.23 och 10.7.
Förslagen i 4 kap. 1 § 1 och 2 § första stycket 1 och andra stycket i den föreslagna lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter och 4 § lagen (2018:1091) med komplett- erande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om kliniska prövningar av humanläkemedel som lämnas i denna proposition överens- stämmer med de förslag som har beretts under hand.
68
Den 23 april 2020 beslutades Europaparlamentets och rådets förordning Prop. 2020/21:172 (EU) 2020/561 om ändring av förordning (EU) 2017/745 om medicintek-
niska produkter vad gäller tillämpningsdatum för vissa bestämmelser. För- ordningen finns i bilaga 8. Genom den förordningen flyttades den dag som MDR-förordningen ska börja tillämpas fram. I stället för den 26 maj 2020 ska MDR-förordningen börja tillämpas den 26 maj 2021. Detta ledde till att övergångsbestämmelser i lagen (1993:584) om medicintekniska pro- dukter och lagen (2011:791) om ackreditering och teknisk kontroll behövde ändras. Dessa ändringar behandlas i propositionen Ändrade över- gångsbestämmelser när det gäller medicintekniska produkter (prop. 2019/20:161). IVDR-förordningen ska börja tillämpas den 26 maj 2022.
I denna proposition behandlas promemorians lagförslag. Det är förslag till anpassningar till EU-förordningarna som ska börja tillämpas 2021 respektive 2022.
Lagrådet
Regeringen beslutade den 25 februari 2021 att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 9. Lagrådets yttrande finns i bilaga 10. Lagrådets synpunkter behandlas i avsnitt 6.2, 10.2, 10.4, 10.10, 15.1.1, 15.1.2, 15.2.3, 15.2.4, 15.2.6, 15.2.8 och 18.13 och i författningskom- mentaren. Regeringen har delvis följt Lagrådets synpunkter.
I förhållande till lagrådsremissen föreslås det i propositionen ett senare ikraftträdandedatum i fråga om lagförslagen i avsnitt 2.1, 2.4, 2.7, 2.11, 2.14, 2.16, 2.17, 2.20–2.22 och 2.24. Ändringarna är författningstekniskt och även i övrigt av sådan beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Regeringen har därför inte inhämtat Lagrådets yttrande över de förslagen.
I förhållande till förslagen i lagrådsremissen har därutöver vissa språkliga och redaktionella ändringar gjorts.
4EU-förordningarna
4.1Bakgrund
Bakgrunden till att ett nytt regelverk tagits fram på EU-nivå är att tillämp- ningen av EU-direktiven om medicintekniska produkter inte varit enhetlig. Det har funnits utrymme för olika tolkningar i medlemsstaterna. En utlös- ande faktor till att översynen inleddes var också att bröstimplantat i Frank- rike, de s.k. PIP (Poly Implant Prothèse) hade visat sig innebära säkerhets- risker. Som en följd av detta omfattar MDR-förordningen nu även pro- dukter som enligt tillverkaren är avsedda för estetiska eller andra icke- medicinska ändamål (se vidare nedan).
Syftet med det nya regelverket är vidare att anpassa lagstiftningen till de tekniska och vetenskapliga framsteg som har gjorts och att skapa enklare och tydligare regler som ska främja innovation och gränsöverskridande handel och garantera patientsäkerheten. Bestämmelser som ska underlätta spårbarhet har också införts. Genom att reglerna nu framgår av EU-förord-
69
Prop. 2020/21:172 ningar i stället för EU-direktiv gynnas också en mer enhetlig tillämpning eftersom EU-förordningarna är direkt tillämpliga som nationell rätt.
EU-förordningarna är särskilt inriktade på krav för bedömning av över- ensstämmelse före utsläppande på marknaden, tillsyn efter utsläppande på marknaden och spårbarhet för medicintekniska produkter och medicin- tekniska produkter för in vitro-diagnostik genom hela leveranskedjan.
Till skillnad från EU-regelverket om läkemedel, till exempel Europa- parlamentets och rådets direktiv 2001/83/EG av den 6 november 2001 om upprättande av gemenskapsregler för humanläkemedel, där produkterna godkänns av myndigheter innan de släpps ut på marknaden, så bygger regelverket för medicintekniska produkter på att myndigheterna kontroll- erar och utövar tillsyn över produkterna efter det att dessa har släppts ut på marknaden. Tillverkarna ansvarar i stället för att de släpper ut säkra produkter på marknaden.
Som följer av EU-förordningarnas rubriker så upphäver MDR-förord- ningen rådets direktiv 90/385/EEG av den 20 juni 1990 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om aktiva medicintekniska produkter för implantation och rådets direktiv 93/42/EEG av den 14 juni 1993 om medicintekniska produkter, medan IVDR-förordningen upphäver Europa- parlamentets och rådets direktiv 98/79/EG av den 27 oktober 1998 om medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik, även om EU-direktiven genom övergångsbestämmelser ska fortsätta att tillämpas under viss tid. Tre EU-rättsakter blir alltså två. Skälet till att det blev två EU-förordningar i stället för en var att de medicintekniska produkterna för in vitro-diagnos- tik ansågs så pass specifika att det krävdes en särskild EU-förordning för dessa även om förordningarna till stor del speglar varandra.
Exempel på medicintekniska produkter som omfattas av MDR-förord- ningen är kompresser, kontaktlinsprodukter, sprutor, kanyler, infusions- aggregat och pumpar för läkemedelstillförsel. När det gäller medicin- tekniska produkter för in vitro-diagnostik så kan det nämnas att in vitro är latin och betyder ”i glas”. Termen syftar på att biologiskt material studeras utanför sin normala biologiska kontext och förr i tiden användes bland annat provrör och petriskålar vid sådana studier. In vitro-diagnostik innebär således diagnostik utanför kroppen och exempel på produkter som omfattas av IVDR-förordningen är analysutrustning, provrör och olika tester avsedda att upptäcka medicinska tillstånd eller sjukdomar.
4.2Innehåll
Redovisningen nedan av innehållet i EU-förordningarna är endast översiktlig och alltså inte uttömmande.
Kapitel I Tillämpningsområde och definitioner
Syfte och tillämpningsområde (artikel 1 i MDR- förordningen och artikel 1 i IVDR-förordningen)
MDR- och IVDR-förordningarna innehåller bestämmelser om utsläppan- de på marknaden, tillhandahållande på marknaden eller ibruktagande av
70
medicintekniska produkter respektive medicintekniska produkter för in Prop. 2020/21:172 vitro-diagnostik.
Utvidgning av tillämpningsområdet till produkter utan medicinskt ändamål (artikel 1.2 i MDR-förordningen)
Vissa produktgrupper utan medicinskt ändamål omfattas också av MDR- förordningen. Av artikel 1.2 i MDR-förordningen framgår att denna för- ordning ska tillämpas på de grupper av produkter utan avsett medicinskt ändamål som förtecknas i bilaga XVI från och med att gemensamma specifikationer antagits och börjat tillämpas. Någon motsvarande bilaga finns inte i IVDR-förordningen.
De grupper av produkter som nämns i bilagan till MDR-förordningen är kontaktlinser och artiklar avsedda att föras in i människokroppen genom ett kirurgiskt invasivt ingrepp, för modifiering av anatomin eller fixering av kroppsdelar med undantag av tatueringsartiklar och piercingprodukter. Andra produkter är substanser, kombinationer av substanser eller artiklar avsedda att användas för att fylla ut huden i ansiktet eller övrig hud eller slemhinnor och utrustning avsedd att användas för att reducera, avlägsna eller förstöra fettvävnad såsom utrustning för fettsugning. I bilagan upptas även utrustning som avger högintensiv elektromagnetisk strålning (t.ex. infrarött ljus, synligt ljus och ultraviolett strålning) avsedd för användning på människokroppen, inklusive koherenta och icke-koherenta källor, monokromatiskt och brett spektrum, såsom lasrar och IPL-utrustning för hudförbättring samt tatuerings- eller hårborttagning eller annan hud- behandling samt utrustning avsedd för stimulering av hjärnan genom elektrisk ström eller magnetiska eller elektromagnetiska fält som tränger igenom kraniet och ändrar neuronal aktivitet i hjärnan.
Produkter som både har ett avsett medicinskt ändamål och ett icke- medicinskt ändamål ska uppfylla både de krav som gäller för produkter med ett avsett medicinskt ändamål och de krav som gäller för produkter utan ett avsett medicinskt ändamål.
Kommissionen ges vidare mandat att anta delegerade akter för att kunna ändra i förteckningen i bilaga XVI genom att lägga till ytterligare produkt- grupper med hänsyn till folkhälsoaspekter.
MDR-förordningens bestämmelser ska börja tillämpas på de grupper av produkter som anges i bilaga XVI sex månader efter det att kommissionen beslutat genomförandeakter om gemensamma specifikationer med krav på säkerhet och prestanda, teknisk dokumentation och klinisk utvärdering och uppföljning. Dessa genomförandeakter har ännu inte beslutats.
Undantag från tillämpningsområdet (artikel 1.6 i MDR- förordningen och artikel 1.3 i IVDR-förordningen)
MDR-förordningen ska inte tillämpas på medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik. MDR-förordningen ska heller inte tillämpas på läke- medel eller läkemedel för avancerad terapi. Andra undantag är till exempel blod från människa, kosmetiska produkter, transplantat, vävnader eller celler från djur eller derivat, dock inte sådana som är icke-viabla, samt transplantat, vävnader eller celler från människa eller derivat därav som
omfattas av Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/23/EG av den
71
Prop. 2020/21:172 31 mars 2004 om fastställande av kvalitets- och säkerhetsnormer för donation, tillvaratagande, kontroll, bearbetning, konservering, förvaring och distribution av mänskliga vävnader och celler. MDR-förordningen ska inte heller tillämpas på livsmedel som omfattas av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet.
IVDR-förordningen ska inte tillämpas på artiklar för allmän användning i laboratorium eller artiklar som endast är avsedda för forskningsändamål, om tillverkarens avsikt inte är att dessa artiklar på grund av sina egenskap- er ska användas för diagnostisk undersökning in vitro. IVDR-förordningen ska inte heller tillämpas på invasiva artiklar för provtagning eller artiklar som kommer i direkt kontakt med människokroppen med syftet att ta ett prov, internationellt certifierade referensmaterial eller material som används i program för extern kvalitetsbedömning.
IVDR-förordningen ska (på motsvarande sätt som MDR-förordningen) inte tillämpas på medicintekniska produkter som omfattas av MDR- förordningen.
Lex specialis om elektromagnetisk kompabilitet (artikel 1.11 i MDR- förordningen och artikel 1.5 i IVDR-förordningen)
Både MDR- och IVDR-förordningen utgör sådan specifik unionslagstift- ning som avses i artikel 2.3 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/30/EU av den 26 februari 2014 om harmonisering av medlems- staternas lagstiftning om elektromagnetisk kompatibilitet. EU-förordning- arna utgör således en speciallagstiftning i förhållande till direktivet om elektromagnetisk kompabilitet. Det innebär att om de väsentliga krav som anges i bilaga I till direktiv 2014/30/EU helt eller delvis anges annorlunda eller mer specificerat i MDR-förordningen eller IVDR-förordningen så gäller bestämmelserna i den EU-förordningen i stället för direktivet.
Krav på att även uppfylla bestämmelser i maskindirektivet
Produkter som även är maskiner enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/42/EG av den 17 maj 2006 om maskiner och om ändring av direktiv 95/16/EG ska när risk enligt det direktivet finns, även uppfylla de grundläggande hälso- och säkerhetskrav som fastställs i bilaga 1 till det direktivet när kraven i direktivet är mer specifika än de allmänna krav på säkerhet och prestanda som fastställs i kapitel II i bilaga I till MDR-förord- ningen eller IVDR-förordningen.
Euratom
EU-förordningarna ska inte påverka tillämpningen av rådets direktiv 2013/59/Euratom av den 5 december 2013 om fastställande av grundlägg- ande säkerhetsnormer för skydd mot de faror som uppstår till följd av exponering för joniserande strålning, och om upphävande av direktiven 89/618/Euratom, 90/641/Euratom, 96/29/Euratom, 97/43/Euratom och 2003/122/Euratom.
72
Medlemsstaternas rätt att organisera sin hälso- och sjukvård (artikel Prop. 2020/21:172
1.15 i MDR-förordningen och artikel 1.9 i IVDR-förordningen)
EU-förordningarna ska inte påverka nationell rätt i fråga om organisation, tillhandahållande eller finansiering av hälso- och sjukvård, såsom kravet att vissa produkter endast får tillhandahållas efter förskrivning, kravet att bara viss hälso- och sjukvårdspersonal eller vissa hälso- och sjukvårds- institutioner får lämna ut eller använda vissa produkter eller att deras an- vändning måste åtföljas av specifik yrkesmässig rådgivning. De områden som nämns i artikeln är endast exempel, jämför också vad som redan framgår av artikel 168.7 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.
Grundlagsundantag
Ingenting i EU-förordningarna ska begränsa tryckfriheten eller yttrande- friheten i medierna såtillvida som dessa friheter är garanterade i unionen och medlemsstaterna, särskilt enligt artikel 11 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. Bestämmelsen har införts på förslag av Sverige och återfinns i artikel 1.16 i MDR-förordningen och i artikel 1.10 i IVDR-förordningen.
Definitioner (artikel 2 i MDR-förordningen och artikel 2 i IVDR- förordningen)
Listan på definitioner är lång och återfinns i artiklarna 2.1–2.71 i MDR- förordningen och artiklarna 2.1–2.74 i IVDR-förordningen. Nedan redo- visas några av de mest centrala definitionerna.
Medicinteknisk produkt (artikel 2.1 i MDR-förordningen)
Definitionen av en medicinteknisk produkt har ändrats. De termer som är nya i definitionen av en medicinteknisk produkt är kursiverade nedan. Med en medicinteknisk produkt avses följande:
”instrument, apparat, anordning, programvara, implantat, reagens, material eller annan artikel som enligt tillverkaren är avsedd att, antingen separat eller i kombination, användas på människor för ett eller flera av följande medicinska ändamål, nämligen
—diagnos, profylax, övervakning, prediktion, prognos, behandling eller lindring av sjukdom,
—diagnos, övervakning, behandling, lindring av eller kompensation för en skada eller funktionsnedsättning,
—undersökning, ersättning eller ändring av anatomin eller av en fysiolog- isk eller patologisk process eller ett fysiologiskt eller patologiskt tillstånd,
—tillhandahållande av information genom undersökning in vitro av prover från människokroppen, inklusive donationer av organ, blod och vävnad,
och som inte uppnår sin huvudsakliga, avsedda verkan i eller på människokroppen med hjälp av farmakologiska, immunologiska eller metaboliska medel, men som kan understödjas i sin funktion av sådana medel.
Följande artiklar ska också anses vara medicintekniska produkter:
—Produkter avsedda för befruktningskontroll eller fertilitetsstöd. | 73 |
|
Prop. 2020/21:172 —Artiklar särskilt avsedda för rengöring, desinficering eller sterilisering av de produkter som avses i artikel 1.4 och sådana som avses i första stycket detta led.”
Grupper av produkter utan avsett medicinskt ändamål (bilaga XVI)
I bilaga XVI till MDR-förordningen anges de grupper av produkter utan avsett medicinskt ändamål som ändå omfattas av regelverket. Produktgrupperna kan bli fler om kommissionen beslutar så genom delegerade akter men är i dag följande:
• Kontaktlinser
• Produkter för modifiering av anatomin (ej tatuerings- och piercing- produkter)
• Produkter för att fylla ut hud eller slemhinnor
• Utrustning för att avlägsna eller förstöra fettvävnad
• Utrustning som avger högintensiv elektromagnetisk strålning för hudbehandling
| • Utrustning avsedd för stimulering av hjärnan |
| Medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik |
| Som anges i avsnitt 4.1 så betyder det latinska begreppet in vitro ”i glas” |
| och vad som avsågs med uttrycket var studier av biologiskt material i |
| provrör eller petriskålar. En medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik |
| är enligt artikel 2.2 i IVDR-förordningen en medicinteknisk produkt som |
| är en reagens, en reagerande artikel, en kalibrator, ett kontrollmaterial, en |
| uppsättning (ett kit), ett instrument, en apparat, en utrustning, en program- |
| vara eller ett system, som används separat eller i kombination, och som av |
| tillverkaren är avsedd att användas in vitro vid undersökning av prover |
| från människokroppen, inklusive donerat blod och donerad vävnad, enbart |
| eller huvudsakligen för att ge information om ett eller flera alternativ som |
| anges i den bestämmelsen. Bland de alternativ som nämns finns |
| exempelvis information om ett patologiskt tillstånd eller information om |
| medfödda fysiska eller psykiska funktionsnedsättningar. Provbehållare |
| ska också anses vara medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik. |
| Exempel på produkter som omfattas av IVDR-förordningen är således |
| analysutrustning, provrör och olika tester avsedda att upptäcka medicinska |
| tillstånd eller sjukdomar. |
| Tillbehör (artikel 2.2 i MDR-förordningen och artikel 2.4 i IVDR- |
| förordningen) |
| Med tillbehör till en medicinteknisk produkt enligt artikel 2.2 i MDR-för- |
| ordningen avses en artikel som i sig inte är en medicinteknisk produkt men |
| som enligt tillverkaren är avsedd att användas tillsammans med en eller |
| flera bestämda medicintekniska produkter för att särskilt möjliggöra an- |
| vändningen av den eller de medicintekniska produkterna för dess eller |
| deras avsedda ändamål eller särskilt och direkt underlätta den eller de med- |
| icintekniska produkternas medicinska funktionalitet utifrån deras avsedda |
| ändamål. |
74 | Motsvarande definition finns i artikel 2.4 i IVDR-förordningen. |
Specialanpassad produkt (artikel 2.3 i MDR-förordningen)Prop. 2020/21:172
En specialanpassad produkt är en produkt som tillverkats efter skriftlig an- visning från en person som genom sina yrkeskvalifikationer är behörig enligt nationell rätt och som på sitt ansvar ger speciella konstruktionsegen- skaper åt produkten som är avsedd att användas endast för en viss patient och uteslutande för dennes individuella förhållanden och behov. Exempel på specialanpassade produkter kan vara tandtekniska produkter (såsom till exempel bettskenor), proteser eller andra hjälpmedel vid funktions- nedsättning (till exempel ståskal).
Massproducerade produkter som behöver anpassas till yrkesmässiga an- vändares krav och produkter som massproducerats industriellt efter skrift- lig anvisning från en behörig person kan inte vara specialanpassade produkter enligt MDR-förordningen.
Aktiv produkt (artikel 2.4 i MDR-förordningen)
En aktiv produkt är en produkt som för sin funktion är beroende av en annan energikälla än den som alstras direkt av människokroppen i detta syfte eller av jordens dragningskraft och som fungerar genom att ändra energitätheten eller genom energiomvandling. Programvara ska också anses vara en aktiv produkt.
Implantat (artikel 2.5 i MDR-förordningen)
Ett implantat är en produkt som är avsedd att helt föras in i människo- kroppen eller ersätta en epitelial yta eller ögats yta genom klinisk interven- tion och är avsedd att stanna i kroppen efter ingreppet. Även produkter som helt eller delvis absorberas i kroppen omfattas liksom produkter som är avsedda att delvis föras in i människokroppen genom klinisk interven- tion och stanna kvar där i minst 30 dagar efter ingreppet.
Engångsprodukt (artikel 2.8 i MDR-förordningen och artikel 2.9 i
IVDR-förordningen)
En engångsprodukt är vad det låter som, dvs. en produkt som är avsedd att användas för en enda procedur. Engångsprodukter som omfattas av MDR- förordningen måste dessutom vara avsedda att användas för en person.
Förfalskad produkt (artikel 2.9 i MDR-förordningen och artikel 2.10 i IVDR-förordningen)
En förfalskad produkt är en produkt med oriktig beteckning i fråga om identitet och/eller ursprung och/eller intyg för CE-märkning eller handl- ingar som rör förfarandena för CE-märkning. Denna definition omfattar inte oavsiktlig bristande överensstämmelse och påverkar inte kränkningar av immaterialrättigheter.
En motsvarande definition finns på läkemedelsområdet (se 2 kap. 1 § läkemedelslagen [2015:315], prop. 2014/15:91 s. 111 och prop. 2012/13:40 avsnitt 6.1).
75
Prop. 2020/21:172 Unik produktidentifiering (UDI) (artikel 2.15 i MDR-förordningen och artikel 2.15 i IVDR-förordningen)
Unik produktidentifiering (UDI) är en serie numeriska eller alfanumeriska tecken som skapats enligt internationellt erkända standarder för identifier- ing och kodning av produkter och som möjliggör entydig identifiering av specifika produkter på marknaden.
UDI ska finnas på alla medicintekniska produkter och medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik utom på specialanpassade produkter, prövningsprodukter och produkter avsedda för prestandastudier. Detta framgår av artikel 27 i MDR-förordningen och artikel 24 i IVDR-för- ordningen. UDI-märkning syftar till att möjliggöra identifiering och
| underlätta spårbarhet av medicintekniska produkter. |
| Tillverkare (artikel 2.30 i MDR-förordningen och artikel 2.23 i |
| IVDR-förordningen) |
| Med tillverkare avses en fysisk eller juridisk person som tillverkar eller |
| helrenoverar en produkt eller låter konstruera, tillverka eller helrenovera |
| en produkt och saluför denna produkt, i eget namn eller under eget |
| varumärke. |
| Helrenovering (artikel 2.31 i MDR-förordningen och artikel 2.24 i |
| IVDR-förordningen) |
| Med helrenovering avses när en produkt redan släppts ut på marknaden |
| eller tagits i bruk och helt byggs om, eller att en ny produkt tillverkas av |
| begagnade produkter, så att den uppfyller kraven i MDR-förordningen |
| respektive IVDR-förordningen, kombinerat med att den renoverade |
| produkten ges en ny livslängd. |
| Auktoriserad representant (artikel 2.32 i MDR-förordningen och |
| artikel 2.25 i IVDR-förordningen) |
| Med en auktoriserad representant avses en fysisk eller juridisk person som |
| är etablerad inom unionen och har fått en skriftlig fullmakt från tillverkar- |
| en, som är belägen utanför unionen, att i tillverkarens ställe utföra sär- |
| skilda uppgifter som följer av dennes skyldigheter enligt MDR- eller |
| IVDR-förordningen. |
| Importör (artikel 2.33 i MDR-förordningen och artikel 2.26 i IVDR- |
| förordningen) |
| Med importör avses en fysisk eller juridisk person som är etablerad inom |
| unionen och släpper ut en produkt från ett tredjeland på unionsmarknaden. |
| Att importörer nu regleras är nytt i förhållande till EU-direktiven. |
| Distributör (artikel 2.34 i MDR-förordningen och artikel 2.27 i |
| IVDR-förordningen) |
| Med en distributör avses en fysisk eller juridisk person i leveranskedjan, |
| utöver tillverkaren eller importören, som tillhandahåller en produkt på |
| marknaden, fram till ibruktagandet. |
76 | Att distributörer nu regleras är nytt i förhållande till EU-direktiven. |
Hälso- och sjukvårdsinstitution (artikel 2.36 i MDR-förordningen | Prop. 2020/21:172 |
och artikel 2.29 i IVDR-förordningen) |
|
Med hälso- och sjukvårdsinstitution avses enligt EU-förordningarna en |
|
organisation vars primära syfte är att ge vård eller behandling till patienter |
|
eller att främja folkhälsan. Av skäl 30 i ingressen till MDR-förordningen |
|
och skäl 29 i ingressen till IVDR-förordningen framgår att begreppet |
|
hälso- och sjukvårdsinstitution inte omfattar inrättningar som i första hand |
|
har som syfte att främja hälsofrågor eller en hälsosam livsstil, såsom gym, |
|
span, friskvårds- och träningsanläggningar. |
|
Vårdgivare är exempel på en organisation i Sverige som ger vård och |
|
behandlar patienter. |
|
Reprocessing (artikel 2.39 i MDR-förordningen) |
|
Med reprocessing avses de åtgärder som vidtas för att en begagnad produkt |
|
ska vara säker att återanvända, till exempel rengöring, desinfektion, |
|
sterilisering och relaterade åtgärder samt provning och återställande av den |
|
begagnade produktens tekniska och funktionella säkerhet. |
|
Definitionen regleras bara i MDR-förordningen och inte i IVDR-förord- |
|
ningen. |
|
Reprocessing är inte reglerat i Sverige i dag. |
|
Anmält organ (artikel 2.42 i MDR-förordningen och artikel 2.34 i |
|
IVDR-förordningen) |
|
Med anmält organ avses organ som utför tredjepartsbedömning av över- |
|
ensstämmelse, bland annat kalibrering, provning, certifiering och kontroll. |
|
Tillverkare måste i fråga om vissa produkter (högriskprodukter) vända sig |
|
till ett anmält organ innan produkten kan släppas ut på marknaden. |
|
I Sverige finns det i dag två anmälda organ på det medicintekniska |
|
området, RISE Research Institutes of Sweden AB och Intertek Semko AB. |
|
CE-märkning (artikel 2.43 i MDR-förordningen och artikel 2.35 i |
|
IVDR-förordningen) |
|
CE-märkning är en märkning genom vilken en tillverkare visar att en pro- |
|
dukt överensstämmer med de tillämpliga kraven i förordningen och annan |
|
tillämplig harmoniserad unionslagstiftning som föreskriver CE-märkning. |
|
CE-märkning är alltså en form av kvalitetsstämpel. |
|
Klinisk utvärdering (artikel 2.44 i MDR-förordningen) och klinisk |
|
prövning (artikel 2.45 i MDR-förordningen) |
|
Klinisk utvärdering är en systematisk och planerad process för att kontinu- |
|
erligt generera, samla in, bedöma och analysera kliniska data avseende en |
|
produkt för att verifiera produktens säkerhet och prestanda, inklusive |
|
klinisk nytta, när den används på det sätt som tillverkaren avsett. |
|
Klinisk prövning är en systematisk undersökning som involverar en eller |
|
flera försökspersoner för att bedöma en produkts säkerhet eller prestanda. |
|
Kliniska prövningar används ofta för att generera de kliniska data som |
|
behövs för den kliniska utvärderingen av produkten. |
|
| 77 |
Prop. 2020/21:172 På IVD-området används uttrycken prestandautvärdering och prestanda- studier i stället för uttrycken klinisk utvärdering och klinisk prövning.
Ändring av vissa definitioner (artikel 3 i MDR-förordningen)
Kommissionen får anta delegerade akter för att ändra definitionen av nano- material och tillhörande definitioner till följd av den vetenskapliga och tekniska utvecklingen och med beaktande av de definitioner som fastställts på unionsnivå och på internationell nivå.
Artiklars rättsliga status (artikel 4 i MDR-förordningen och artikel 3 i IVDR-förordningen)
Kommissionen ska på vissa villkor fastställa att en produkt är en medicin- teknisk produkt, en medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik eller ett tillbehör till någon av dessa produkter. Det kan ske på begäran av en med- lemsstat eller på kommissionens initiativ, efter att ha hört samordnings- gruppen för medicintekniska produkter. Produkternas rättsliga status fastställs i genomförandeakter.
Kapitel II Tillhandahållande på marknaden och ibruktagande av produkter, de ekonomiska aktörernas skyldigheter, reprocessing, CE-märkning och fri rörlighet
Utsläppande på marknaden (artikel 5 i MDR-förordningen och artikel 5 i IVDR-förordningen)
Produkter får bara släppas ut på marknaden eller tas i bruk om de uppfyller kraven i respektive förordning.
Enligt artikel 5 i MDR-förordningen och artikel 5 i IVDR-förordningen så finns undantag för produkter som endast tillverkas och används inom hälso- och sjukvårdsinstitutioner som är etablerade i unionen. Dessa pro- dukter släpps inte ut på marknaden. Egentillverkade produkter behöver uppfylla kraven i bilaga I men inte andra krav i EU-förordningarna för att få tillverkas och användas inom hälso- och sjukvårdsinstitutioner under förutsättning att de uppfyller vissa villkor som specificeras närmare i artikel 5.5. Som exempel kan nämnas att produkterna inte får överföras till en annan juridisk enhet och att tillverkning och användning sker inom ramen för lämpliga kvalitetsledningssystem.
Det finns också en fakultativ möjlighet för medlemsstaterna att kräva att hälso- och sjukvårdsinstitutionerna lämnar över ytterligare relevant in- formation om produkter som tillverkats och använts inom deras territorium. Medlemsstaterna behåller också rätten att begränsa tillverkning och användning av specifika sådana produkttyper.
Artikel 5.5 i MDR-förordningen och artikel 5.5. i IVDR-förordningen är inte tillämpliga om det är fråga om produkter som tillverkas i industriell skala.
78
Distansförsäljning (artikel 6 i MDR-förordningen och artikel 6 i | Prop. 2020/21:172 |
IVDR-förordningen) |
|
Även produkter (medicintekniska produkter, tillbehör till medicintekniska |
|
produkter och de produkter som förtecknas i bilaga XVI) som erbjuds via |
|
informationssamhällets tjänster till en fysisk eller juridisk person som är |
|
etablerad i unionen ska uppfylla kraven i respektive förordning. Vidare |
|
anges det i artikel 6.2 i MDR-förordningen och artikel 6.2 i IVDR-förord- |
|
ningen att kraven i förordningarna ska uppfyllas av sådana produkter som |
|
inte släpps ut på marknaden men som antingen mot betalning eller kost- |
|
nadsfritt används i samband med kommersiell verksamhet för att tillhanda- |
|
hålla en diagnostisk eller terapeutisk tjänst som via informationssamhäll- |
|
ets tjänster enligt definitionen i artikel 1.1 b i direktiv (EU) 2015/1535 eller |
|
genom andra kommunikationsmedel direkt eller via mellanhänder erbjuds |
|
till en fysisk eller juridisk person som är etablerad i unionen. |
|
Exempel på produkter som omfattas av artikel 6.1 i MDR-förordningen |
|
är blodtrycksmätare, febertermometrar och förband. Egentligen kan det |
|
röra sig om vilka produkter som helst som kan säljas på distans. I fråga om |
|
artikel 6.2 i MDR-förordningen är det svårare att hitta aktuella exempel |
|
men bestämmelsen torde kunna aktualiseras i fråga om tillhandahållande |
|
av vissa programvaror (som bearbetar information på distans). |
|
Exempel enligt artikel 6.1 i IVDR-förordningen kan vara produkter för |
|
självtestning enligt definitionen i artikel 2.5 i IVDR-förordningen (blod- |
|
socker, graviditet, klamydia m.m.) samt andra medicintekniska produkter |
|
för in vitro-diagnostik som kan säljas på distans. Exempel på produkter |
|
enligt artikel 6.2 i IVDR-förordningen kan vara hemtester där användaren |
|
tar ett prov som sedan skickas in för analys (även sådana test finns för till |
|
exempel klamydia). |
|
En medlemsstat får av folkhälsoskäl kräva att den som tillhandahåller |
|
informationssamhällets tjänster upphör med sin verksamhet. |
|
Påståenden (artikel 7 i MDR-förordningen och artikel 7 i IVDR- |
|
förordningen) |
|
EU-förordningen innehåller specifika marknadsföringsregler. Det är för- |
|
bjudet att genom märkningen, bruksanvisningen eller vid tillhandahålland- |
|
et, ibruktagandet eller marknadsföringen vilseleda användare eller patient- |
|
en vad gäller produktens avsedda ändamål, säkerhet och prestanda på de |
|
sätt som räknas upp i artikeln 7 a–7 d. |
|
Användning av harmoniserade standarder (artikel 8 i MDR- |
|
förordningen och artikel 8 i IVDR-förordningen) och gemensamma |
|
specifikationer (artikel 9 i MDR-förordningen och artikel 9 i IVDR- |
|
förordningen) |
|
Standarder har sedan länge haft hög valör inom det medicintekniska regel- |
|
verket. Enligt artikel 8 i MDR-förordningen och artikel 8 i IVDR-förord- |
|
ningen presumeras produkter som överensstämmer med tillämpliga har- |
|
moniserade standarder överensstämma med kraven i EU-förordningarna. |
|
Samma sak gäller gemensamma specifikationer som antas genom |
|
genomförandeakter, dvs. överensstämmer produkten med specifika- |
|
tionerna presumeras den överensstämma med EU-förordningarna. | 79 |
|
Prop. 2020/21:172
80
Ekonomiska aktörer
En väsentlig förändring har införts i och med att inte bara tillverkare om- fattas av den medicintekniska EU-lagstiftningen utan även andra ekonomiska aktörer, såsom distributörer och importörer.
Tillverkarnas allmänna skyldigheter (artikel 10 i MDR-förordningen och artikel 10 i IVDR-förordningen)
Tillverkarna ska säkerställa att produkterna konstruerats och tillverkats i enlighet med kraven i MDR-förordningen eller IVDR-förordningen.
Tillverkarna är bland annat skyldiga att ha ett riskhanteringssystem och fullgöra sina skyldigheter inom det nya spårbarhetssystemet UDI (unik produktidentifiering).
En nyhet är att en tillverkare inom sin organisation måste ha en person med ansvar för att regelverket följs. En sådan person, med särskild sak- kunskap på området medicintekniska produkter, ska bland annat ansvara för att produkternas överensstämmelse på lämpligt sätt kontrollerats uti- från kvalitetsledningssystem innan en produkt släpps ut på marknaden etc.
Tillverkarna ska vidare på begäran av en behörig myndighet, på ett av unionens officiella språk som fastställs av den berörda medlemsstaten, ge myndigheten all information och dokumentation som är nödvändig för att visa produktens överensstämmelse med kraven.
Tillverkare som anser eller har skäl att tro att en produkt som de har på marknaden inte är förenlig med respektive förordning ska omedelbart vid- ta korrigerande åtgärder, dra tillbaka eller återkalla produkten. De ska ock- så underrätta distributörerna av produkten och i förekommande fall den auktoriserade representanten och importörerna.
Om tillverkaren låter en annan fysisk eller juridisk person konstruera eller tillverka deras produkter, ska den information som ska lämnas i det elektroniska systemet för registrering i Eudamed (för identifiering av till- verkare) också innehålla information om denna persons identitet. Det sist- nämnda kravet är nytt och en av de många bestämmelser i regelverket som syftar till att förbättra spårbarheten hos produkterna.
Rätt till ersättning (artikel i 10.16 i MDR-förordningen och artikel i 10.15 i IVDR-förordningen)
Fysiska eller juridiska personer får begära ersättning för skador som orsak- ats av en defekt produkt i enlighet med tillämplig unionsrätt och nationell rätt. Bestämmelsen är en upplysningsbestämmelse. Det medicintekniska regelverket reglerar alltså inte frågan om rätt till ersättning specifikt utan hänvisar här till annan lagstiftning.
Den auktoriserade representanten (artikel 11 i MDR-förordningen och artikel 11 i IVDR-förordningen)
Om tillverkaren av en produkt inte är etablerad i en medlemsstat, får pro- dukten endast släppas ut på unionsmarknaden om tillverkaren utser en auktoriserad representant i unionen.
Den auktoriserade representanten utses genom en fullmakt från tillverk- aren. Fullmakten ska reglera en minimilista på skyldigheter för re- presentanten. Som exempel kan nämnas att den auktoriserade re-
presentanten på begäran av en myndighet och på ett officiellt unionsspråk Prop. 2020/21:172 som fastställts av den berörda myndigheten ska ge all information och
dokumentation som behövs för att visa på att produkten överensstämmer med kraven.
Byte av auktoriserad representant (artikel 12 i MDR-förordningen och artikel 12 i IVDR-förordningen)
Närmare bestämmelser för byte av auktoriserad representant ska tydligt anges i ett avtal mellan tillverkaren och den avgående och tillträdande representanten. EU-förordningarna ställer krav på innehållet i avtalet.
Importörens allmänna skyldigheter (artikel 13 i MDR-förordningen och artikel 13 i IVDR-förordningen)
Importörerna får endast släppa ut sådana produkter på marknaden som uppfyller kraven i respektive EU-förordning. Importörerna måste bland annat kontrollera att produkten är CE-märkt och att EU-försäkran om överensstämmelse har upprättats avseende produkten samt att en tillverk- are har identifierats och att en auktoriserad representant har utsetts av tillverkaren. Produkten måste också i förekommande fall ha tilldelats en UDI av tillverkaren.
Om en importör bedömer att en produkt inte är förenlig med kraven i någon av EU-förordningarna, ska importören inte släppa ut den på mark- naden. Importören ska också informera tillverkaren och den auktoriserade representanten. Om importören bedömer att produkten utgör en allvarlig risk eller är en förfalskad produkt, ska importören också informera den behöriga myndigheten i den medlemsstat där importören är etablerad.
Ytterligare krav på importören framgår av artikel 13 i MDR- och IVDR- förordningarna.
Distributörernas allmänna skyldigheter (artikel 14 i MDR- förordningen och artikel 14 i IVDR-förordningen)
En viktig nyhet i EU-förordningarna är att distribution av medicintekniska produkter nu regleras. Definitionen av en distributör är som framgår ovan relativt vid. När distributörerna tillhandahåller en produkt på marknaden, ska de iaktta vederbörlig omsorg i förhållande till de tillämpliga kraven. Distributörerna ska även innan de tillhandahåller produkter på marknaden kontrollera bland annat att produkten är CE-märkt och att EU-försäkran om överensstämmelse har upprättats för produkten.
I likhet med tillverkarna ska en distributör som bedömer att en produkt inte överensstämmer med kraven i respektive förordning inte tillhanda- hålla produkten.
Ytterligare krav på distributören framgår av artikel 14 i MDR- och IVDR-förordningarna. Det kan också noteras att medlemsstaterna får be- hålla eller införa nationella bestämmelser om registrering av distributörer (se artikel 30 i MDR-förordningen och artikel 27 i IVDR-förordningen).
81
Prop. 2020/21:172 Person med ansvar för att regelverket efterlevs (artikel 15 i MDR- förordningen och artikel 15 i IVDR-förordningen)
Tillverkarna ska i sin organisation ha tillgång till minst en person med nödvändiga sakkunskap på området som är styrkt av examensbevis och diplom eller genom viss yrkeserfarenhet. Något lägre krav ställs på små och medelstora företag där det räcker att ha personen ”till sitt förfogande”.
Fall där tillverkarens skyldigheter ska gälla för importörer, distributörer eller andra personer (artikel 16 i MDR-förordningen och artikel 16 i IVDR-förordningen)
Distributörer, importörer eller andra fysiska eller juridiska personer ska ta på sig tillverkarens skyldigheter, om de tillhandahåller en produkt på marknaden i eget namn, firmanamn eller varumärke eller på något sätt ändrar det avsedda ändamålet med en produkt som redan har släppts ut på marknaden eller tagits i bruk. Undantag gäller dock för personer som inte är tillverkare men som för en enskild patient anpassar en produkt som redan finns på marknaden så länge som dess avsedda ändamål inte ändras.
Detaljer kring vad som är en ändring framgår närmare av artikel 16 i respektive EU-förordning.
Reprocessing av engångsprodukter (artikel 17 i MDR-förordningen)
Reprocessing och återanvändning av engångsprodukter regleras bara i MDR-förordningen och är alltså inte möjlig för medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik. Det är bara sådana engångsprodukter som släppts ut på marknaden enligt MDR-förordningen eller före den 26 maj 2021 enligt direktiv 93/42/EEG som omfattas.
Medlemsstaterna får välja om de vill tillåta reprocessing. Om medlems- staterna väljer att tillåta reprocessing, så får detta endast ske i enlighet med nationell rätt och artikel 17. Den som ägnar sig åt reprocessing blir till exempel en tillverkare och måste också uppfylla krav på tillverkare. Medlemsstaterna kan välja att införa undantag för engångsprodukter som återanvänds inom en hälso- och sjukvårdsinstitution (se vidare skäl 38).
För att säkerställa reprocessingens kvalitet har kommissionen fastställt de krav som ska gälla vid reprocessing inom hälso- och sjukvårdsinstitu- tioner eller på begäran av dessa. Dessa krav regleras i genomförandeför- ordning (EU) 2020/1207 av den 19 augusti 2020 om tillämpningsföre- skrifter för Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 vad gäller gemensamma specifikationer för reprocessing av engångsprodukter. Efterlevnaden av de gemensamma specifikationerna ska intygas av ett anmält organ.
Implantatkort och information som ska lämnas till patienter med implantat (artikel 18 i MDR-förordningen)
Tillverkaren av ett implantat ska tillhandahålla viss information tillsam- mans med produkten som bland annat gör det möjligt att identifiera pro- dukten, inbegripet bland annat produktnamn, serienummer och UDI, tillverkarens namn, adress och webbplats.
82
Tillverkaren ska även tillhandahålla alla varningar, försiktighetsåtgärder Prop. 2020/21:172 eller andra åtgärder som patienten eller hälso- och sjukvårdspersonalen ska
vidta, information om produktens livslängd etc.
Informationen på implantatkortet ska ges på det eller de språk som med- lemsstaten fastställt.
Medlemsstaterna ska vidare kräva att hälso- och sjukvårdsinstitutioner ger informationen på ett sätt som gör den snabbt tillgänglig för de patienter i vilka produkten har implanterats, tillsammans med implantatkortet som ska omfatta uppgifter om identitet.
Följande implantat är undantagna från kraven: suturer, agraffer, tand- fyllningar, tandställningar, tandkronor, skruvar, kilar, plattor, trådar för- utom suturer, stift, clips och anslutningsdon. Kommissionen får anta delegerade akter för att ändra listan.
EU-försäkran om överensstämmelse (artikel 19 i MDR-förordningen och artikel 17 i IVDR-förordningen)
IEU-försäkran om överensstämmelse ska det enligt MDR-förordningen respektive IVDR-förordningen anges att kraven i respektive förordning har uppfyllts med avseende på den produkt som omfattas. Tillverkaren ska regelbundet uppdatera EU-försäkran om överensstämmelse.
Genom att upprätta EU-försäkran om överensstämmelse tar tillverkaren på sig ansvaret för att produkten uppfyller kraven i respektive förordning och i all annan tillämplig unionslagstiftning.
Kommissionen får anta delegerade akter i enlighet med artikel 115 i MDR-förordningen respektive artikel 108 i IVDR-förordningen för att ändra de uppgifter som EU-försäkran om överenstämmelse minst måste innehålla enligt bilaga IV till MDR-förordningen respektive bilaga IV till IVDR-förordningen.
CE-märkning om överensstämmelse (artikel 20 i MDR-förordningen och artikel 18 i IVDR-förordningen)
Produkter, förutom specialanpassade produkter, prövningsprodukter eller produkter avsedda för prestandastudier, som anses överensstämma med kraven i denna förordning, ska enligt artikel 20 i MDR-förordningen och artikel 18 i IVDR-förordningen vara försedda med CE-märkning om överensstämmelse enligt bilaga V till respektive EU-förordning.
CE-märkningen ska vara synlig, läsbar och ”outplånlig”. Om produkten omfattas av annan unionslagstiftning som även den innehåller krav på CE- märkning, ska det framgå av CE-märkningen att produkterna också uppfyller kraven i den andra lagstiftningen.
Produkter för särskilda ändamål (artikel 21 i MDR-förordningen och artikel 19 i IVDR-förordningen)
Medlemsstaterna får inte skapa hinder för prövningsprodukter eller specialanpassade produkter och produkter som är avsedda för prestanda- studier som uppfyller kraven i EU-förordningarna. Det krävs inte heller någon CE-märkning för dessa produkter förutom i fråga om kliniska pröv- ningar och prestandastudier av redan CE-märkta produkter.
83
Prop. 2020/21:172 Specialanpassade produkter ska åtföljas av en förklaring (se avsnitt 1 i bilaga XIII) som ska göras tillgänglig för patienten eller användaren.
Medlemsstaterna får kräva att tillverkaren av en specialanpassad pro- dukt lämnar en förteckning till den behöriga myndigheten över de special- anpassade produkter som har tillhandahållits inom deras territorium.
Medlemsstaterna får inte heller skapa hinder för att produkter som inte lever upp till EU-förordningarna visas vid branschmässor, utställningar, visningar eller liknande, om en synlig märkning tydligt anger att produkt- erna endast är avsedda för presentation eller visning och inte får tillhanda- hållas förrän de uppfyller kraven i respektive förordning.
Delar och komponenter (artikel 23 i MDR-förordningen och artikel 20 i IVDR-förordningen)
En fysisk eller juridisk person som tillhandahåller en artikel som är avsedd att ersätta en identisk eller liknande integrerad del eller komponent i en produkt som är defekt eller utsliten för att produkten ska fungera igen, ska säkerställa att artikeln inte inverkar negativt på produktens säkerhet och prestanda. Belägg för detta ska hållas tillgängliga för medlemsstaternas behöriga myndigheter.
Fri rörlighet (artikel 24 i MDR-förordningen och artikel 21 i IVDR- förordningen)
Om inget annat föreskrivs i respektive EU-förordning, får medlems- staterna inte vägra, förbjuda eller begränsa tillhandahållande på marknaden eller ibruktagande på sitt territorium av produkter som uppfyller kraven i respektive EU-förordning.
Kapitel III Produkternas identifiering och spårbarhet, registrering av produkter och ekonomiska aktörer, sammanfattning av säkerhet och klinisk prestanda samt Europeiska databasen för medicintekniska produkter
EU-förordningarna innehåller många bestämmelser som syftar till att förbättra spårbarheten och transparensen. Europeiska databasen för medicintekniska produkter ska enligt artikel 33 i MDR-förordningen och artikel 30 i IVDR-förordningen innehålla uppgifter om
–produkter
–UDI-databas,
–ekonomiska aktörer,
–utsedda anmälda organ,
–intyg utfärdade av anmälda organ,
–klinisk prövning och utvärdering av prestanda,
–system för säkerhetsövervakning av produkter utsläppta på marknaden, och
–marknadskontroll.
84
Identifiering inom leveranskedjan (artikel 25 i MDR-förordningen | Prop. 2020/21:172 |
och artikel 22 i IVDR-förordningen) |
|
Distributörerna och importörerna ska samarbeta med tillverkare eller |
|
auktoriserade representanter i syfte att uppnå en lämplig spårbarhetsnivå |
|
för produkterna. EU-förordningarna ställer upp höga krav på spårbarhet |
|
och kräver att de ekonomiska aktörerna ska kunna identifiera alla ekonom- |
|
iska aktörer som de direkt har levererat en produkt till och alla ekonomiska |
|
aktörer som direkt har levererat en produkt till dem. De ska även kunna |
|
identifiera alla hälso- och sjukvårdsinstitutioner eller all hälso- och sjuk- |
|
vårdspersonal som de direkt har levererat en produkt till. |
|
System för unik produktidentifiering (artikel 27 i MDR- |
|
förordningen och artikel 24 i IVDR-förordningen) |
|
Systemet för unik produktidentifiering, det s.k. UDI-systemet, ska möjlig- |
|
göra identifiering av produkter och främja deras spårbarhet. UDI är en |
|
form av märkning. |
|
Innan en produkt på vilken UDI-systemet är tillämpligt släpps ut på |
|
marknaden är tillverkaren skyldig att tilldela produkten och, i förekom- |
|
mande fall, alla högre förpackningsnivåer en UDI. Denna UDI måste ha |
|
skapats i enlighet med reglerna för den eller de utfärdande enheter som |
|
kommissionen utsett för att driva ett system för tilldelning av UDI. Kom- |
|
missionen har utsett fyra enheter som ska driva ett system för tilldelning |
|
av UDI i enlighet med MDR-förordningen och en enhet i enlighet med |
|
IVDR-förordningen. Detta skedde genom kommissionens genomförande- |
|
beslut (EU) 2019/939 av den 6 juni 2019 om utseende av utfärdande en- |
|
heter som ska driva ett system för tilldelning av unika produktidentifier- |
|
ingar (UDI) inom området för medicintekniska produkter. |
|
Tillverkarna får bara använda sådana standarder för produktkodning |
|
som tillhandahålls av de utfärdande enheter som kommissionen utsett. |
|
UDI ska också användas vid rapportering av allvarliga tillbud och |
|
korrigerande säkerhetsåtgärder på marknaden enligt artikel 87 i MDR- |
|
förordningen och artikel 82 i IVDR-förordningen. |
|
Tillverkarna är skyldiga att hålla en uppdaterad förteckning över alla |
|
tilldelade UDI. |
|
De ekonomiska aktörerna ska, företrädesvis på elektronisk väg, lagra |
|
och förvara UDI för de produkter som de har levererat eller som har lever- |
|
erats till dem, om produkterna tillhör implantat i klass III (artikel 27.8 i |
|
MDR-förordningen och artikel 24.8 i IVDR-förordningen) eller andra pro- |
|
dukter som kommissionen bestämmer närmare genom genomförande- |
|
akter. |
|
Hälso- och sjukvårdsinstitutioner ska lagra och förvara UDI för de pro- |
|
dukter som de har levererat eller som har levererats till dem, om produkt- |
|
erna tillhör implantat i klass III. I övrigt ska medlemsstaterna uppmuntra, |
|
och får ålägga, hälso- och sjukvårdsinstitutioner och hälso- och sjukvårds- |
|
personal att lagra och förvara UDI för de produkter som har levererats till |
|
dem (artikel 27.9 i MDR-förordningen och artikel 24.9 i IVDR- |
|
förordningen). |
|
| 85 |
Prop. 2020/21:172 UDI-databas (artikel 28 i MDR-förordningen och artikel 25 i IVDR- förordningen)
Kommissionen ska efter att ha hört samordningsgruppen för medicintekn- iska produkter upprätta och förvalta en UDI-databas för att validera, samla in, behandla och för allmänheten göra tillgänglig den information som av- ses i del B i bilaga VI till MDR-förordningen och del B i bilaga VI till IVDR-förordningen.
Registrering av produkter (artikel 29 i MDR-förordningen och artikel 26 i IVDR-förordningen)
Innan tillverkaren släpper ut en produkt på marknaden, med undantag av specialanpassade produkter, ska tillverkaren tilldela produkten en grund- läggande UDI-DI enligt del C i bilaga VI. Med grundläggande UDI-DI menas den primära identifieraren för en produktmodell. Det är den viktig- aste faktorn för registren i UDI-databasen, och ska anges i intyg och EU- försäkringar om överensstämmelse.
Elektroniskt system för registrering av ekonomiska aktörer (artikel 30 i MDR-förordningen och artikel 27 i IVDR-förordningen)
Kommissionen ska efter att ha hört samordningsgruppen för medicin- tekniska produkter upprätta och förvalta ett elektroniskt system för att skapa Eudamed-registreringsnummer (SRN) och samla in information som är nödvändig och proportionell för att identifiera tillverkaren och i tillämpliga fall den auktoriserade representanten och importören.
Registrering av tillverkare, auktoriserade representanter och importörer (artikel 31 i MDR-förordningen och artikel 28 i IVDR- förordningen)
Innan en produkt släpps ut på marknaden ska tillverkare, auktoriserade representanter och importörer föra in den information som anges närmare i bilaga VI till respektive artikel i det elektroniska system som nämns ovan.
När den behöriga myndigheten har kontrollerat de uppgifter som förts in
idet elektroniska systemet (Eudamed) ska den få ett Eudamed-registrer- ingsnummer (SRN) från det elektroniska systemet och tilldela tillverkaren, den auktoriserade representanten eller importören detta.
Tillverkaren ska använda Eudamed-registreringsnumret (SRN) vid an- sökan om bedömning av överensstämmelse hos ett anmält organ.
Uppgifterna ska hållas uppdaterade av aktören. Senast ett år efter regist- rering av informationen och därefter vartannat år ska aktören bekräfta upp- gifterna. Den behöriga myndigheten ska kontrollera bekräftade uppgifter.
Den behöriga myndigheten får använda uppgifterna för att ta ut en avgift av tillverkaren, den auktoriserade representanten eller importören.
Sammanfattning av säkerhet och klinisk prestanda (artikel 32 i
MDR-förordningen och artikel 29 i IVDR-förordningen)
I fråga om implantat och produkter i klass III, med undantag för special- anpassade produkter eller prövningsprodukter, ska tillverkaren göra en
86
sammanfattning av säkerhet och klinisk prestanda enligt artikel 32.1 i Prop. 2020/21:172 MDR-förordningen.
I fråga om produkter i klasserna C och D, utom produkter avsedda för prestandastudier, ska tillverkaren göra en sammanfattning av säkerhet och prestanda enligt artikel 29.1 i IVDR-förordningen.
Sammanfattning av säkerhet och klinisk prestanda i fråga om MDR-för- ordningen samt säkerhet och prestanda i fråga om IVDR-förordningen ska göras tillgänglig för allmänheten via Eudamed.
Kommissionen får enligt det rådgivande förfarandet anta genomförande- akter om vilken form de uppgifter som ska ingå i sammanfattningen av säkerhet och prestanda ska ha och hur de ska presenteras.
Eudamed (artiklarna 33 och 34 i MDR-förordningen och artikel 30 i IVDR-förordningen)
Kommissionen ska efter att ha hört samordningsgruppen för medicintek- niska produkter upprätta, underhålla och förvalta Europeiska databasen för medicintekniska produkter (Eudamed) för att bland annat allmänheten ska kunna få adekvat information om produkter som har släppts ut på mark- naden. I Eudamed ingår en rad elektroniska system bland annat för regist- rering av produkter, UDI-databasen som nämns ovan, registrering av aktörer, det elektroniska systemet för anmälda organ och intyg (se vidare artikel 33.2 i MDR-förordningen), registrering av kliniska prövningar/pre- standastudier, registrering av säkerhetsövervakning och för övervakning av produkter som släpps ut på marknaden.
Medlemsstaterna, de anmälda organen, de ekonomiska aktörerna och sponsorerna ska lägga in data i Eudamed.
Kommissionen ska, efter att ha hört samordningsgruppen för medicin- tekniska produkter och när den har kontrollerat att Eudamed fungerar fullt ut och uppfyller de funktionsspecifikationer som utarbetats enligt artikel 34.1, offentliggöra ett meddelande om detta i Europeiska unionens officiella tidning (EUT) enligt artikel 34.3.
Anmälda organ och myndigheter med ansvar för anmälda organ (artikel 35 i MDR-förordningen och artikel 31 i IVDR-förordningen)
I korthet kan sägas att anmälda organ är företag som måste anlitas av till- verkare i fråga om vissa produkter för tredjepartskontroll av konstruktion och deras produktion. Läkemedelsverket är den ansvariga myndigheten för anmälda organ enligt MDR- och IVDR-förordningarna, i Sverige. Reger- ingen har i propositionen Anpassningar till EU:s nya förordningar om medicinteknik – del 1 (prop. 2016/17:197) lämnat förslag avseende an- mälda organ som trädde i kraft den 26 november 2017. Vissa krav på an- mälda organ som avser databasen Eudamed ska börja tillämpas den dag som kommissionen meddelat att Eudamed fungerar enligt artikel 34.3 i MDR-förordningen.
87
Prop. 2020/21:172 Klassificering (artikel 51 i MDR-förordningen och artikel 47 i IVDR- förordningen)
Medicintekniska produkter ska delas in i klasserna I, IIa, IIb och III, bero- ende på produkternas avsedda ändamål och egenskaper (se bilaga VIII till MDR-förordningen).
Medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik ska delas in i klass- erna A, B, C och D på motsvarande sätt (se bilaga VIII till IVDR- förordningen).
Tvister om klassificering ska hänskjutas för beslut till den behöriga myndigheten i den medlemsstat där tillverkaren har sitt säte. Kommis- sionen får anta genomförandeakter på området.
Bedömning av överensstämmelse (artikel 52 i MDR-förordningen och artikel 48 i IVDR-förordningen)
Innan tillverkarna släpper ut en produkt på marknaden ska de göra en be- dömning av överensstämmelse avseende denna produkt i enlighet med bilagorna IX–XI. Samma sak gäller för ibruktagande av en produkt som inte släppts ut på marknaden än.
För tillverkare av produkter i högre riskklasser gäller krav på att anlita ett anmält organ.
Nya grupper av produkter där det krävs ett anmält organ är till exempel produkter som enligt tillverkaren är avsedda för estetiska eller andra icke- medicinska ändamål och som anges i bilaga XVI. Andra produkter vars tillverkare behöver ha ett anmält organ med i CE-märkningen är bland annat programvara i högre riskklasser, produkter som består av substanser eller kombinationer av substanser som absorberas av eller sprids lokalt i människokroppen eller nanomaterial, specialanpassade implantat i klass
IIIsamt kirurgiska flergångsinstrument i klass I, till exempel skalpeller. De nya EU-förordningarna ställer alltså krav på att fler produkter måste passera anmälda organ.
Kommissionen får genom genomförandeakter fastställa närmare bestämmelser och förfaranden för att säkerställa att de anmälda organen tillämpar förfaranden för bedömning av överensstämmelse på ett enhetligt sätt bland annat i fråga om frekvens och urval för stickprov.
Anmälda organs medverkan i förfaranden för bedömning av överensstämmelse (artikel 53 i MDR-förordningen och artikel 49 i IVDR-förordningen)
Tillverkaren får välja vilket anmält organ som denne vill anlita men det krävs att det anmälda organet har flera anmälda organ för samma produkt.
| Anmälda organ och deras personal ska utföra arbetet med största möjliga |
| yrkesintegritet, ha nödvändig teknisk och vetenskaplig kompetens och stå |
| fria från påtryckning och incitament, i synnerhet ekonomiska, som kan |
| påverka deras omdöme. |
| Förfarandet för samråd vid klinisk utvärdering av vissa produkter i |
| klass III och klass IIb (artikel 54 i MDR-förordningen) |
| Utöver de vanliga kraven på bedömning av överenstämmelse för anmälda |
88 | organ ska ett anmält organ tillämpa förfarandet för samråd vid klinisk ut- |
värdering enligt avsnitt 5.1 i bilaga IX eller enligt avsnitt 6 i bilaga X, Prop. 2020/21:172 beroende på vad som är tillämpligt för till exempel implantat i klass III,
och vissa aktiva produkter i klass IIb.
Det anmälda organet ska underrätta myndigheten med ansvar för an- mälda organ och kommissionen elektroniskt om förfarandet för samråd vid klinisk utvärdering enligt avsnitt 5.1 i bilaga IX eller enligt avsnitt 6 i bilaga X ska tillämpas.
Kommissionen ska upprätta en årlig översikt över produkter som varit föremål för förfarandet och lägga fram denna för Europaparlamentet, rådet och samordningsgruppen för medicintekniska produkter.
Kommissionen ska senast den 27 maj 2025 utarbeta en rapport om hur denna artikel fungerar och lägga fram den för Europaparlamentet och rådet. På grundval av denna rapport ska kommissionen vid behov lämna förslag till ändringar av förordningen.
Mekanism för granskning av bedömningar av överenstämmelse av vissa produkter (artikel 55 i MDR-förordningen och artikel 50 i IVDR-förordningen)
Ett anmält organ ska underrätta den behöriga myndigheten om intyg som det har beviljat för produkter i klass D (dvs. högre riskprodukter inom in vitro-diagnostik) och vissa produkter i klass III och produkter i klass IIb. Om det anmälda organet och de konsulterade experterna/expertpanelerna skulle ha olika uppfattning, ska en fullständig motivering inkluderas.
Behöriga myndigheter och, i förekommande fall, kommissionen får på grundval av rimliga tvivel tillämpa ytterligare förfaranden och åtgärder.
Samordningsgruppen för medicintekniska produkter, och om så är tillämpligt, kommissionen, får på grundval av rimliga tvivel begära vetenskaplig rådgivning från expertpanelerna om säkerheten och prestandan för vilken produkt som helst.
Intyg om överensstämmelse (artikel 56 i MDR-förordningen och artikel 51 i IVDR-förordningen)
De intyg som de anmälda organen utfärdar i enlighet med bilagorna IX, X och XI ska vara avfattade på ett av unionens officiella språk som bestämts av den medlemsstat där det anmälda organet är etablerat eller på ett annat av unionens officiella språk som det anmälda organet godtar. Intygen gäller under den tid som anges och högst i fem år. Anmälda organ får införa begränsningar i intygen.
Om ett anmält organ konstaterar att kraven inte längre uppfylls av till- verkaren, ska organet med beaktande av proportionalitetsprincipen till- fälligt eller slutgiltigt återkalla det utfärdade intyget eller begränsa det. Denna information ska vara tillgänglig för allmänheten.
Kommissionen får anta delegerade akter för att mot bakgrund av de tekniska framstegen ändra de uppgifter som intygen minst måste innehålla enligt bilaga XII.
89
Prop. 2020/21:172 Elektroniskt system för anmälda organ och för intyg om överensstämmelse (artikel 57 i MDR-förordningen och artikel 52 i IVDR-förordningen)
Kommissionen ska, efter att ha hört samordningsgruppen för medicintek- niska produkter, upprätta och förvalta ett elektroniskt system för att samla in och behandla information om t.ex. anmälningar för bedömning av överensstämmelse, intyg och återkallade eller vägrade intyg.
Medlemsstaternas behöriga myndigheter, kommissionen och när så är lämpligt anmälda organ, och allmänheten i de fall det föreskrivs i förord- ningarna, ska ha tillgång till informationen i det elektroniska systemet.
Frivilligt byte av anmält organ (artikel 58 i MDR-förordningen och artikel 53 i IVDR-förordningen)
Om en tillverkare avslutar sitt avtal med ett anmält organ och sluter avtal med ett annat anmält organ, ska de närmare bestämmelserna för bytet av anmält organ tydligt anges i ett avtal mellan tillverkaren, det tillträdande anmälda organet och där så är möjligt det avgående anmälda organet. EU- förordningarna ställer också ytterligare detaljerade krav på vilka uppgifter avtalet minst måste uppfylla.
Samma dag som intygen blir ogiltiga ska det avgående anmälda organet återkalla intygen.
Undantag från förfarandena för bedömning av överenstämmelse (artikel 59 i MDR-förordningen och artikel 54 i IVDR-förordningen)
Genom undantag får en behörig myndighet på en vederbörlig motiverad begäran tillåta att en specifik produkt släpps ut på marknaden eller tas i bruk inom den berörda medlemsstatens territorium om användningen av produkten är befogad av skäl som rör folkhälsan eller patienters säkerhet eller hälsa.
Medlemsstaten ska underrätta kommissionen och de andra medlems- staterna om den här typen av beslut.
Kommissionen får om det finns vederbörligen motiverade och tvingande skäl till skyndsamhet för att skydda människors hälsa och säkerhet anta genomförandeakter med omedelbar verkan.
Exportintyg (artikel 60 i MDR-förordningen och artikel 55 i IVDR- förordningen)
Vid export ska den medlemsstat där tillverkaren eller den auktoriserade representanten har sitt säte utfärda ett exportintyg på tillverkarens eller den auktoriserade representantens begäran.
Kommissionen får genom genomförandeakter fastställa en mall för exportintyg.
90
Kapitel VI Klinisk utvärdering och kliniska prövningar (MDR-förordningen) och kapitel VI Klinisk evidens, prestandautvärdering och prestandastudier (IVDR- förordningen)
Belägg för att en produkt uppfyller de allmänna kraven på säkerhet och prestanda ska alltid inbegripa en klinisk utvärdering eller prestandautvärd- ering (se artikel 5.3 i MDR-förordningen och artikel 5.3 i IVDR- förordningen). Kravet på tillverkaren att göra en klinisk utvärdering gäller för alla produkter, även de som förtecknas i bilaga XVI (jfr artikel 1.2 i MDR-förordningen).
Krav på klinisk prövning/prestandastudie gäller först då det saknas klin- iska data från relevant vetenskaplig litteratur, tillgängliga kliniska pröv- ningar och i förekommande fall tillgängliga alternativa behandlingsalter- nativ. När det gäller implantat och produkter i klass III gäller dock att en klinisk prövning som huvudregel ska genomföras. Det anges närmare i artiklarna 61.4–61.6 i MDR-förordningen och artikel 56.4 i IVDR-förord- ningen när kliniska prövningar respektive prestandastudier inte ska genomföras.
Det kan noteras att kommissionen enligt artikel 61.8 i MDR-förordning- en får anta delegerade akter avseende listan på produkter som undantas från kravet på klinisk prövning. I fråga om in vitro-diagnostik har kom- missionen ett större mandat och får anta genomförandeakter för att säker- ställa en enhetlig tillämpning av bilaga XIII (se artikel 56.7 i IVDR-för- ordningen).
För att säkerställa en hög säkerhets- och prestandanivå på medicin- tekniska produkter för in vitro-diagnostik bör det med hjälp av klinisk evidens styrkas att de allmänna krav på säkerhet och prestanda som fast- ställs i IVDR-förordningen är uppfyllda. Som en allmän regel bör klinisk evidens komma från prestandastudier som genomförs under ansvar av en sponsor. I kapitel VI i IVDR-förordningen finns bestämmelser om klinisk evidens, prestandautvärdering och prestandastudier.
Allmänna krav för kliniska prövningar och prestandastudier (artikel 62 i MDR-förordningen och artikel 57 i IVDR-förordningen)
De allmänna kraven på kliniska prövningar regleras i artikel 62 i MDR- förordningen och de allmänna kraven på prestandastudier i artikel 57 i IVDR-förordningen.
En sponsor för en klinisk prövning eller en prestandastudie som inte är etablerad i unionen ska säkerställa att den har en fysisk eller juridisk person som är etablerad i unionen som sin rättsliga företrädare.
Både kliniska prövningar och prestandastudier ska utformas och genom- föras på ett sådant sätt att försökspersonernas rättigheter, säkerhet och värdighet och välbefinnande skyddas och väger tyngre än alla andra intressen och på ett sådant sätt att de kliniska data som genereras är veten- skapligt giltiga, tillförlitliga och robusta (punkt 3 i respektive artikel).
De allmänna kraven på kliniska prövningar innehåller fler bestämmelser än de allmänna kraven på prestandastudier. Till exempel finns det en lång lista på vilka villkor som måste vara uppfyllda för att en klinisk prövning ska få utföras (artikel 62.4). I artikel 58 i IVDR-förordningen finns det
Prop. 2020/21:172
91
Prop. 2020/21:172 dock ytterligare krav för vissa medicintekniska produkter för in vitro- diagnostik, till exempel där kirurgiskt invasiv provtagning görs enbart för prestandastudien (artikel 58.1).
Av artikel 62.5 i MDR-förordningen och artikel 58.6 i IVDR-förord- ningen framgår att försökspersonen, eller om försökspersonen inte kan ge ett informerat samtycke, hans eller hennes lagligen utsedda ställföreträd- are, när som helst utan negativa följder och utan att behöva motivera sitt beslut får avsluta deltagandet i en klinisk prövning eller prestandastudie genom att återkalla sitt informerade samtycke.
Prövaren ska vara en person som utövar ett yrke som i den berörda medlemsstaten gör personen kvalificerad att inneha rollen som prövare mot bakgrund av att han eller hon har nödvändig vetenskaplig bakgrund och erfarenhet av patientvård eller, enligt IVDR-förordningen, av labora- toriemedicin. Annan personal som deltar i genomförandet av en klinisk prövning/prestandastudie ska ha lämpliga kvalifikationer (artikel 62.6 i MDR-förordningen och artikel 58.7 i IVDR-förordningen).
De anläggningar där den kliniska prövningen eller prestandastudien genomförs ska också vara lämpliga för sitt ändamål och ska likna anlägg- ningar där produkten är avsedd att användas (se artikel 62.7 i MDR-förord- ningen och artikel 58.8 i IVDR-förordningen).
Ett samtycke till en klinisk prövning eller en prestandastudie ska vara informerat och skriftligt (artikel 63 i MDR-förordningen och artikel 59 i IVDR-förordningen).
EU-förordningarna påverkar inte tillämpningen av nationell rätt enligt vilken det för en underårig som har förmåga att inta en ståndpunkt och bedöma den information han eller hon får krävs att personen själv ger sitt samtycke för att kunna delta i en klinisk prövning eller prestandastudie.
Kliniska prövningar eller prestandastudier på försökspersoner som inte är beslutskompetenta får endast genomföras om vissa villkor är uppfyllda (artikel 64 i MDR-förordningen och artikel 60 i IVDR-förordningen). Som exempel på sådana villkor kan nämnas att deras lagligen utsedda ställföre- trädare har gett sitt informerade samtycke. I fråga om underåriga måste också vissa villkor vara uppfyllda (se vidare artikel 65 i MDR-förordning- en och artikel 61 i IVDR-förordningen). Kliniska prövningar på gravida eller ammande kvinnor är andra områden som begränsas genom EU-för- ordningarna (artikel 66 i MDR-förordningen och artikel 62 i IVDR-för- ordningen).
EU-förordningarna ger också utrymme för att utföra kliniska prövningar och prestandastudier i nödsituationer på vissa villkor (artikel 68 i MDR- förordningen och artikel 64 i IVDR-förordningen).
Skadestånd (artikel 69 i MDR-förordningen och artikel 65 i IVDR- förordningen)
Medlemsstaterna ska se till att det finns ersättningssystem för de skador som drabbat en försöksperson.
92
Ansökan om klinisk prövning eller prestandastudie (artikel 70 i | Prop. 2020/21:172 |
MDR-förordningen och artikel 66 i IVDR-förordningen) |
|
En sponsor för en klinisk prövning eller en prestandastudie ska lämna en |
|
ansökan samt den dokumentation som krävs till den eller de medlemsstater |
|
där prövningen eller prestandastudien ska genomföras (den s.k. berörda |
|
medlemsstaten). Ansökan ska lämnas in via ett elektroniskt system (som |
|
avses i artikel 73 i MDR-förordningen och artikel 69 i IVDR-förord- |
|
ningen). |
|
Medlemsstaternas bedömning (artikel 71 i MDR-förordningen och |
|
artikel 67 i IVDR-förordningen) |
|
Medlemsstaterna ska säkerställa att de personer som validerar och |
|
bedömer ansökan eller fattar beslut om den är oberoende. Medlemsstaterna |
|
ska också säkerställa att bedömningen görs gemensamt av ett rimligt antal |
|
personer som tillsammans har de kvalifikationer och den erfarenhet som |
|
krävs. Om ansökan avslås i enlighet med EU-förordningarna, ska |
|
medlemsstaterna erbjuda ett överklagandeförfarande för ett beslut. |
|
Genomförande av en klinisk prövning eller prestandastudie (artikel |
|
72 i MDR-förordningen och artikel 68 i IVDR-förordningen) |
|
Sponsorn och prövaren ska säkerställa att den kliniska prövningen eller |
|
prestandastudien genomförs i enlighet med en godkänd klinisk pröv- |
|
ningsplan respektive godkänd klinisk prestandastudieplan. |
|
Medlemsstaterna ska på lämplig nivå göra inspektioner för att kon- |
|
trollera att planen följs. |
|
Kliniska prövningar och prestandastudier avseende CE-märkta |
|
produkter (artikel 74 i MDR-förordningen och artikel 70 i IVDR- |
|
förordningen) |
|
Det krävs en anmälan i det elektroniska systemet (som avses i artikel 73 i |
|
MDR-förordningen och artikel 69 i IVDR-förordningen) om en redan CE- |
|
märkt produkt ska utvärderas ytterligare och försökspersonerna utsätts för |
|
ytterligare förfaranden än dem som skulle ha genomförts vid normal an- |
|
vändning av produkten, om dessa ytterligare förfaranden är invasiva eller |
|
ansträngande. |
|
Samordnat bedömningsförfarande (artikel 78 i MDR-förordningen |
|
och artikel 74 i IVDR-förordningen) |
|
Sponsorn för en prövning eller studie som ska genomföras i mer än en |
|
medlemsstat får lämna in en enda ansökan som när den tagits emot över- |
|
sänds elektroniskt till samtliga medlemsstater där prövningen eller studien |
|
ska genomföras. |
|
Kommissionen får genom genomförandeakter ytterligare specificera de |
|
förfaranden och tidsramar för samordnade bedömningar som ska gälla. |
|
Förfarandet för samordnad bedömning är fram till och med den 25 maj |
|
2027 enligt MDR-förordningen och 27 maj 2029 enligt IVDR-förordning- |
|
en frivilligt att tillämpa för de medlemsstater där den kliniska prövningen |
|
eller prestandastudien ska göras. Efter den 26 maj 2027 enligt MDR- | 93 |
|
Prop. 2020/21:172 förordningen och den 27 maj 2029 enligt IVDR-förordningen ska alla medlemsstater vara skyldiga att tillämpa det förfarandet.
94
Registrering och rapportering av negativa händelser som inträffar under kliniska prövningar eller prestandastudier (artikel 80 i MDR- förordningen och artikel 76 i IVDR-förordningen)
EU-förordningarna ställer krav på att en rad uppgifter registreras och rap- porteras av sponsorerna. Sponsorerna ska till exempel registrera när olika problem uppstått. De problem som avses kan vara negativa händelser som konstaterats som avgörande för utvärderingen av resultaten och produkt- fel. Allvarliga händelser ska rapporteras till medlemsstaterna (se vidare artikel 80 i MDR-förordningen och artikel 76 i IVDR-förordningen).
Genomförandeakter (artikel 81 i MDR-förordningen och artikel 77 i IVDR-förordningen)
Kommissionen får anta genomförandeakter för att fastställa de närmare bestämmelser och förfaranden som krävs i fråga om enhetliga elektroniska formulär för ansökan om kliniska prövningar och prestandastudier, be- dömning av dessa, funktionssätt för det elektroniska systemet, enhetliga elektroniska formulär för anmälan av studier efter utsläppande på mark- naden, informationsutbyte mellan medlemsstaterna, elektroniska formulär för rapportering av allvarliga negativa händelser och produktfel, tidsfrister för rapportering av allvarliga negativa händelser och produktfel samt enhetlig tillämpning av kraven för klinisk evidens eller kliniska data som behövs.
Krav för andra kliniska prövningar (artikel 82 i MDR-förordningen)
I artikel 82.1 i MDR-förordningen anges det att de kliniska prövningar som inte genomförs i något av de syften som förtecknas i artikel 62.1 ska följa bestämmelserna i artikel 62.2, 62.3, 62.4 b, c, d, f, h och l och 62.6. Av detta framgår att nu aktuella prövningar ska genomgå vetenskaplig och etisk granskning och får genomföras endast om den etiska granskningen inte resulterat i ett negativt yttrande (artikel 62.3 och 62.4 b).
För att skydda försökspersonerna ytterligare får medlemsstaterna fast- ställa ytterligare krav på sådana prövningar.
Kap. VII Övervakning av produkter som släppts ut på marknaden, säkerhetsövervakning och marknadskontroll
Tillverkarens system för övervakning och plan för övervakning
Tillverkare ska för varje produkt planera och ha ett system för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden, som en del av tillverkarens kvalitetsledningssystem (artikel 83 i MDR-förordningen och artikel 78 i IVDR-förordningen).
Om övervakningen visar att det behövs förebyggande och/eller korrig- erande åtgärder, ska tillverkaren vidta sådana och även informera de be- höriga myndigheterna och i tillämpliga fall de anmälda organen. Allvarliga
tillbud och korrigerande säkerhetsåtgärder rapporteras enligt artikel 87 i Prop. 2020/21:172 MDR-förordningen och artikel 82 i IVDR-förordningen (säkerhets-
övervakning).
Tillverkaren ska också ha en plan för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden i enlighet med bilaga III till respektive EU-förord- ning (artikel 84 i MDR-förordningen och artikel 79 i IVDR-förordningen).
Tillverkare av produkter i klass I och klasserna A och B ska utarbeta en rapport om övervakning av produkter som släppts ut på marknaden i enlig- het med artikel 85 i MDR-förordningen och artikel 80 i IVDR-förordning- en.
Tillverkare av medicintekniska produkter i klasserna IIa, IIb och III och tillverkare av medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik i klasserna C och D ska också utarbeta periodiska säkerhetsrapporter i enlighet med artikel 86 i MDR-förordningen och artikel 81 i IVDR-förordningen. Dessa typer av rapporter brukar förkortas PSUR.
Iartikel 88 i MDR-förordningen och artikel 83 i IVDR-förordningen finns även krav på att tillverkarna ska utföra s.k. trendrapportering.
Tillverkarna ska vidare efter rapportering av ett allvarligt tillbud analys- era tillbudet och vid behov vidta korrigerande säkerhetsåtgärder enligt artikel 89 i MDR-förordningen och artikel 84 i IVDR-förordningen.
De behöriga myndigheterna ska utvärdera tillverkarens åtgärder. De behöriga myndigheterna ska även aktivt delta i ett förfarande som ska sam- ordna deras bedömningar i vissa fall (artikel 89.9 i MDR-förordningen och artikel 84.9 i IVDR-förordningen). Kommissionen kommer dock att ge administrativt stöd till de behöriga myndigheterna då de utför sina uppgifter.
Genomförandeakter (artikel 91 i MDR-förordningen och artikel 86 i IVDR-förordningen)
Kommissionen får genom genomförandeakter och efter att ha hört sam- ordningsgruppen för medicintekniska produkter anta närmare bestäm- melser och förfaranden för att genomföra artiklarna 85–90 och 92 i MDR- förordningen och artiklarna 80–85 och 87 i IVDR-förordningen bland annat i fråga om klassificering av allvarliga tillbud och korrigerande säker- hetsåtgärder, standardblanketter för rapportering, tidsfrister för rapporter- ing av korrigerande säkerhetsåtgärder, enhetliga formulär för informa- tionsutbyte mellan behöriga myndigheter och förfaranden för att utse en samordnande behörig myndighet.
Genomförandeakterna ska antas i enlighet med det s.k. granskningsför- farandet som innebär att medlemsstaterna har visst inflytande i processen.
Elektroniskt system för säkerhetsövervakning – en del av Eudamed (artikel 92 i MDR-förordningen och artikel 87 i IVDR-förordningen)
Kommissionen ska i samarbete med medlemsstaterna upprätta och för- valta ett elektroniskt system för att samla in och behandla tillverkarnas rapporter om allvarliga tillbud och korrigerande säkerhetsåtgärder på marknaden, regelbundna summeringsrapporter, trendrapporter, periodiska säkerhetsrapporter och säkerhetsmeddelanden till marknaden samt den
information som ska utbytas mellan medlemsstaternas behöriga
95
Prop. 2020/21:172
96
myndigheter och mellan dem och kommissionen. Det elektroniska systemet ska innehålla relevanta länkar till UDI-databasen. Det elektroniska systemet benämns Eudamed, se artiklarna 33 och 34 i MDR- förordningen och artikel 30 i IVDR-förordningen.
Medlemsstaternas behöriga myndigheter och kommissionen ska få tillgång till den information som nämns ovan. De anmälda organen ska också få tillgång till informationen i fråga om produkter de utfärdat intyg för. Kommissionen ska dessutom se till att hälso- och sjukvårdspersonal och allmänheten har tillgång till det elektroniska systemet i ”lämplig omfattning”.
Marknadskontroll (artiklarna 93–100 i MDR-förordningen och artiklarna 88–95 i IVDR-förordningen)
Bestämmelserna om marknadskontroll ställer en rad krav på de behöriga myndigheterna. Myndigheterna ska göra lämpliga kontroller av produkters egenskaper i fråga om överensstämmelse med EU-förordningarna och av deras prestanda samt utarbeta årliga kontrollplaner.
Medlemsstaterna ska se över sin kontrollverksamhet och bedöma hur den fungerar. Denna översyn och dessa bedömningar ska genomföras minst vart fjärde år och resultatet ska meddelas de övriga medlemsstaterna och kommissionen. Varje medlemsstat ska hålla en sammanfattning av resultaten tillgänglig för allmänheten via det elektroniska system som avses i artikel 100 i MDR-förordningen, respektive artikel 88 i IVDR- förordningen.
Om en behörig myndighet på grundval av information som erhållits genom säkerhetsövervakning eller marknadskontroll eller annan informa- tion har skäl att anta att en produkt kan utgöra en oacceptabel risk eller på annat sätt inte uppfyller kraven i EU-förordningarna, ska den göra en ut- värdering av den berörda produkten. De ekonomiska aktörerna ska sam- arbeta med de behöriga myndigheterna. Om de behöriga myndigheterna konstaterar att något av rekvisiten i nyss nämnda artiklar är uppfyllda, ska de utan dröjsmål kräva att de berörda ekonomiska aktörerna vidtar korrig- erande åtgärder. De behöriga myndigheterna ska utan dröjsmål, via det elektroniska systemet för marknadskontroll i Eudamed, underrätta kommissionen, de andra medlemsstaterna och det anmälda organet som utfärdat intyg.
Om den ekonomiska aktören inte vidtar lämpliga korrigerande åtgärder inom en rimlig tid som tydligt angetts av behörig myndighet, ska de behöriga myndigheterna vidta alla lämpliga åtgärder för att förbjuda eller begränsa tillhandahållandet av produkten på sin nationella marknad, dra tillbaka produkten från den marknaden eller återkalla den.
Om varken någon medlemsstat eller kommissionen inom två månader efter en underrättelse i Eudamed rest invändningar mot åtgärderna i fråga, ska dessa åtgärder anses vara berättigade. I så fall ska alla andra medlemsstater vidta motsvarande åtgärder för produkten på sina marknader.
Om en annan medlemsstat eller kommissionen reser invändningar inom tvåmånadersfristen, ska kommissionen efter att ha hört de berörda behöriga myndigheterna och vid behov de berörda ekonomiska aktörerna utvärdera den nationella åtgärden. Beroende på vad den kommer fram till
får kommissionen genom genomförandeakter besluta om den nationella åtgärden är berättigad eller inte.
Om kommissionen anser att åtgärden inte är berättigad, ska den berörda medlemsstaten upphäva åtgärden.
Om den behöriga myndigheten blivit informerad från en annan med- lemsstat via Eudamed om en produkt som kan utgöra en oacceptabel risk, har den behöriga myndigheten två månader på sig att resa invändningar mot vidtagna korrigerande åtgärder. Om den behöriga myndigheten inte rest invändningar, anses det vara ett passivt accepterande av den andra medlemsstatens korrigerande åtgärder. I detta fall ska behörig myndighet säkerställa att motsvarande begränsande åtgärder eller förbud, inklusive tillbakadragande, återkallelse eller begränsning av tillgängligheten för produkten på deras nationella marknad, utan dröjsmål vidtas avseende den berörda produkten.
Om en medlemsstat eller kommissionen anser att den hälso- och säkerhetsrisk som en produkt utgör inte kan åtgärdas på ett till- fredsställande sätt, får kommissionen på begäran av en medlemsstat eller på eget initiativ genom genomförandeakter vidta nödvändiga åtgärder för att skydda hälsa och säkerhet.
EU-förordningarna innehåller också bestämmelser om behörig mynd- ighets möjlighet att vidta åtgärder vid annan bristande överensstämmelse.
Om en medlemsstat anser att tillhandahållandet på marknaden eller ibruktagandet av en produkt eller en specifik produktkategori eller produktgrupp bör förbjudas, begränsas eller förenas med särskilda krav, eller att produkten, produktkategorin eller produktgruppen bör dras tillbaka från marknaden eller återkallas för att skydda patienternas, användarnas eller andra människors hälsa eller säkerhet eller med hänsyn till andra folkhälsoaspekter, får den medlemsstaten vidta alla nödvändiga och berättigade åtgärder (artikel 98 i MDR-förordningen och artikel 93 i IVDR-förordningen). Medlemsstaten ska omedelbart underrätta kommissionen och alla de andra medlemsstaterna samt ange skälen för sitt beslut via det elektroniska systemet.
Kommissionen får genom genomförandeakter besluta om de nationella åtgärderna är berättigade eller inte. Om kommissionen inte fattar något beslut inom sex månader från underrättelsen, ska de nationella åtgärderna anses vara berättigade.
Kommissionen ska i samarbete med medlemsstaterna upprätta och för- valta ett elektroniskt system (som en del i Eudamed) för att samla in och behandla information om resultat av kontrollverksamhet, slutgiltiga in- spektionsrapporter, information om produkter som utgör en oacceptabel risk för hälsa och säkerhet, produkter med bristande överensstämmelse, information om förebyggande hälsoskyddsåtgärder och sammanfattningar av resultaten av översyn och bedömning av marknadskontrollen (artikel 100 i MDR-förordningen och artikel 95 i IVDR-förordningen).
Den information som utbyts mellan medlemsstaterna ska inte offentlig- göras om detta kan skada marknadskontrollen och samarbetet mellan medlemsstaterna.
Prop. 2020/21:172
97
Prop. 2020/21:172 Bestämmelser om anmälda organ, språkkrav och samarbete som redan har börjat tillämpats
För båda förordningarna gäller att för de avsnitt i respektive förordning som handlar om utseende och anmälan av samt tillsyn över anmälda organ samt språkkrav kopplade till dessa, skulle reglerna börja tillämpas redan sex månader efter ikraftträdandet, dvs. den 26 november 2017. Detsamma gäller bestämmelserna om att medlemsstaterna ska utse en eller flera behöriga myndigheter och om inrättandet av samordningsgruppen för medicintekniska produkter. Bestämmelserna om samarbete mellan med- lemsstaterna och visst informationsutbyte började också tillämpas 12 månader efter ikraftträdandet av förordningarna, dvs. den 26 maj 2018.
Regeringen lämnade i juni 2017 förslag till anpassningar i dessa delar (se prop. 2016/17:197) och förslagen har trätt i kraft i svensk rätt.
Övergångsbestämmelser för anmälda organ
För att underlätta övergången till EU-förordningarna för alla berörda aktörer innehåller förordningarna övergångsbestämmelser i förhållande till direktiven. I övergångsbestämmelserna regleras giltigheten av intyg, överensstämmelsebedömningar samt utseende och anmälningsförfarandet för organ för bedömning av överensstämmelse. När det gäller anmälda organ följer det av övergångsbestämmelserna till MDR-förordningen att det under en tidsperiod på två och ett halvt år (fyra och ett halvt år för IVDR-förordningen) kommer att vara möjligt för organ för bedömning av överensstämmelse att ansöka om att bli utsedda enligt såväl direktiven som EU-förordningarna. Av övergångsbestämmelserna följer vidare att redan utsedda organ enligt direktiven inte behöver utses på nytt enligt EU-för- ordningarna under en övergångsperiod. Efter det att MDR-förordningen respektive IVDR-förordningen ska börja tillämpas i sin helhet ska dock varje offentliggörande av en anmälan av ett anmält organ i enlighet med direktiven vara ogiltigt.
Produktregister och databanker (artikel 108 i MDR-förordningen och artikel 101 i IVDR-förordningen)
Kommissionen och medlemsstaterna ska vidta lämpliga åtgärder för att främja upprättandet av register och databanker för specifika produkttyper och fastställa gemensamma principer för insamling av jämförbara uppgift- er.
Kapitel IX Konfidentialitet, dataskydd, finansiering och sanktioner
Konfidentialitet (artikel 109 i MDR-förordningen och artikel 102 i
IVDR-förordningen)
Om inget annat föreskrivs i respektive förordning och utan att det påverkar gällande nationella bestämmelser och praxis i medlemsstaterna när det gäller konfidentialitet, dvs. sekretess, ska alla parter som berörs av tillämp- ningen av förordningen respektera konfidentialiteten när det gäller den in-
formation och de data som de får när de fullgör sina uppgifter för att
98
skydda bland annat personuppgifter, affärshemligheter och företags- Prop. 2020/21:172 hemligheter.
Dataskydd (artikel 110 i MDR-förordningen och artikel 103 i IVDR- förordningen)
Båda EU-förordningarna innehåller upplysningsbestämmelser om att Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av person- uppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter är tillämpligt vid be- handling av personuppgifter som utförs i medlemsstaterna. Det direktivet har ersatts med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 av den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer med avseende på be- handling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv 95/46/EG (allmän dataskyddsförordning).
Uttag av avgifter (artikel 111 i MDR-förordningen och artikel 104 i IVDR-förordningen)
EU-förordningarna påverkar inte medlemsstaternas möjlighet att ta ut avgifter, förutsatt att storleken på avgifterna fastställs på ett öppet sätt och i enlighet med principen om full kostnadstäckning.
Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen och de andra medlems- staterna senast tre månader innan strukturen för och storleken på avgifterna ska antas. Information om strukturen för och storleken på avgifterna ska göras allmänt tillgänglig på begäran.
Finansiering av verksamhet som rör utseende och övervakning av anmälda organ (artikel 112 i MDR-förordningen och artikel 105 i IVDR-förordningen)
Kostnaderna för verksamhet som hör samman med gemensam bedömning ska bäras av kommissionen. Kommissionen ska genom genomförandeakt- er fastställa omfattningen och strukturen för ersättningsgilla kostnader och andra nödvändiga genomförandebestämmelser.
Sanktioner (artikel 113 i MDR-förordningen och artikel 106 i IVDR- förordningen)
Medlemsstaterna ska anmäla bestämmelser om sanktioner till kommis- sionen senast den 25 februari 2021 enligt MDR-förordningen och senast den 25 februari 2022 enligt IVDR-förordningen och utan dröjsmål anmäla alla senare ändringar som påverkar dem.
Kapitel X Slutbestämmelser
I slutbestämmelserna anges att kommissionen ska biträdas av en kommitté för medicintekniska produkter. Regeringskansliet utser en ledamot och en suppleant till kommittén. Kommittén beslutar enligt förfaranden som anges närmare i artikel 4 eller 5 i den s.k. kommittologiförordningen (182/2011/EG). Vilket förfarande som ska tillämpas beror på fråga och
99
Prop. 2020/21:172
100
artikel som reglerar frågan i EU-förordningarna. Det första mötet i kommittén hölls i november 2017.
Kommissionen får enligt flera bestämmelser i EU-förordningarna anta delegerade akter. Vad som är en delegerad akt anges i artikel 290 i för- draget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget). Där fram- går till exempel att det ska vara fråga om ”icke-väsentliga delar av lagstift- ningsakten”. Innan kommissionen antar en delegerad akt ska den samråda med experter som utsetts av varje medlemsstat i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet mellan Europaparlamentet, Europeiska unionens råd och Europeiska kommissionen av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning. De mer exakta villkoren för kommissionen att anta delegerade akter i anslutning till olika artiklar i EU-förordningarna anges
iartikel 115 i MDR-förordningen och artikel 108 i IVDR-förordningen. Det framgår också av artikel 116 i MDR-förordningen och artikel 109 i IVDR-förordningen att kommissionen ska anta en separat delegerad akt för varje befogenhet som delegeras till den.
MDR-förordningen ändrar punkt 12 i avsnitt 3.2 i bilaga I till direktiv 2001/83/EG om humanläkemedel. Den nya skrivningen innebär i korthet att ansökan om försäljningstillstånd för läkemedel som innehåller artiklar som utgör medicintekniska produkter ska innehålla uppgifter som visar att artikeln uppfyller allmänna krav på säkerhet och prestanda enligt MDR- förordningen. Om ansökan saknar nämnda uppgifter, kan det krävas ett yttrande från ett anmält organ.
Upphävande- och övergångsbestämmelser (artiklarna 120 och 122 i MDR-förordningen och artiklarna 110 och 112 i IVDR- förordningen).
Genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/561 av den 23 april 2020 om ändring av förordning (EU) 2017/745 om medicin- tekniska produkter vad gäller tillämpningsdatum för vissa bestämmelser så har tillämpningen av vissa bestämmelser i MDR-förordningen senare- lagts från den 26 maj 2020 till den 26 maj 2021.
Direktiven ska upphöra att gälla den 26 maj 2021 enligt MDR-förord- ningen och den 26 maj 2022 enligt IVDR-förordningen (se artikel 122 i MDR-förordningen och artikel 112 i IVDR-förordningen). För att ekonomiska aktörer, särskilt små och medelstora företag, anmälda organ, medlemsstaterna och kommissionen ska kunna anpassa sig till de ändring- ar som införs genom förordningarna och för att säkerställa att förordning- arna tillämpas korrekt finns det också övergångsbestämmelser.
Från och med den 26 maj 2021 ska varje offentliggörande av en anmälan av ett anmält organ i enlighet med direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG vara ogiltigt. Från och med den 26 maj 2022 ska varje offentliggörande av en anmälan av ett anmält organ enligt direktiv 98/79/EG vara ogiltigt. Dessa bestämmelser innebär att organ inte längre kan utses som anmälda organ i enlighet med direktiven.
Iartikel 5 i MDR-förordningen respektive artikel 5 i IVDR-förordningen finns krav som gäller för att få släppa ut en produkt på marknaden enligt EU-förordningarna. Med avvikelse från dessa artiklar får en produkt med ett giltigt intyg som utfärdats i enlighet med EU-direktiven släppas ut på marknaden eller tas i bruk endast om den, från och med att respektive EU-
förordning ska börja tillämpas, fortsätter att uppfylla kraven i tillämpligt Prop. 2020/21:172 EU-direktiv under förutsättning att det inte har gjorts några väsentliga
ändringar i produktens konstruktion och avsedda ändamål. Däremot ska kraven i EU-förordningarna vad gäller övervakning av produkter som släppts ut på marknaden, marknadskontroll, säkerhetsövervakning, regi- strering av ekonomiska aktörer och produkter tillämpas i stället för mot- svarande krav i EU-direktiven. Det anmälda organ som utfärdade nämnda intyg enligt EU-direktiven ska fortsätta att ansvara för lämplig övervak- ning av samtliga tillämpliga krav för de produkter för vilka de utfärdat intyget. Detta ska dock inte påverka tillämpningen av kapitel IV i respek- tive EU-förordning (krav på anmälda organ) och i situationer där en an- mälan av ett anmält organ är ogiltig enligt artikel 120.1 i MDR-förord- ningen respektive artikel 110.1 i IVDR-förordningen.
Produkter som lagligen släppts ut på marknaden enligt direktiven före den 26 maj 2021 (enligt MDR-förordningen) och före den 26 maj 2022 (IVDR-förordningen) och produkter som släppts ut på marknaden från och med den 26 maj 2021 respektive efter den 26 maj 2022 med intyg enligt EU-direktiven får fortsätta att tillhandahållas på marknaden eller tas i bruk till och med den 26 maj 2025 respektive den 27 maj 2025.
Det finns också möjlighet att släppa ut produkter på marknaden som inte är förenliga med EU-direktiven men som är förenliga med EU-förordning- arna före tillämpningsdatum för respektive EU-förordning (se artikel
120.5i MDR-förordningen respektive artikel 110.5 i IVDR-förordningen). Organ för bedömning av överenstämmelse får också utses och anmälas före den 26 maj 2021 enligt MDR-förordningarna och före den 26 maj 2022 enligt IVDR-förordningen.
Tillstånd som medlemsstaternas behöriga myndigheter beviljat i fråga om artikel 11.13 i direktiv 93/42/EEG (dispens) och motsvarande artiklar i direktiv 90/385/EEG och 98/79/EG ska ha den giltighet som finns i till- ståndet.
Ytterligare övergångsbestämmelser finns.
Ikraftträdande- och tillämpningsdatum (artikel 123 i MDR- förordningen och artikel 113 i IVDR-förordningen)
EU-förordningarna trädde i kraft den 26 maj 2017. MDR-förordningen ska börja tillämpas den 26 maj 2021 och IVDR-förordningen den 26 maj 2022 med följande undantag.
Artiklarna 35–50 i MDR-förordningen och artiklarna 31–46 i IVDR-för- ordningen om anmälda organ började tillämpas den 26 november 2017. De anmälda organens skyldigheter gäller dock bara för de anmälda organ som lämnat in en ansökan enligt de nya EU-förordningarna.
Bestämmelserna om utseende av behöriga myndigheter och samord- ningsgruppen för medicintekniska produkter började också tillämpas den 26 november 2017.
Av artikel 123.3 d i MDR-förordningen framgår att för det fall Eudamed inte fungerar fullt ut den 26 maj 2021 så ska skyldigheterna och kraven med avseende på Eudamed tillämpas från och med den dag som motsvarar sex månader efter det att meddelandet om att databasen fungerar fullt ut har offentliggjorts. Fram till dess får direktivens bestämmelser om till
101
Prop. 2020/21:172 exempel registrering gälla. En motsvarande bestämmelse finns i artikel 113.3 f i IVDR-förordningen.
Bilagor
Båda EU-förordningarna innehåller omfattande och detaljerade bilagor med krav på produkter och olika aktörer. MDR-förordningen innehåller
17bilagor och IVDR-förordningen 15 bilagor, dvs. betydligt fler än i EU- direktiven. Som exempel kan nämnas att bilaga XVI till MDR-förordning- en innehåller en helt ny förteckning över grupper av produkter som om- fattas av bestämmelserna i MDR-förordningen trots att de inte har ett medicinskt ändamål. Sista bilagan i båda förordningarna innehåller en jämförelsetabell över hur bestämmelserna i MDR- och IVDR-förordning- arna förhåller sig till EU-direktiven.
Flera av bilagorna kommer att kompletteras av genomförandeakter och delegerade akter. Vägledningar utarbetas även av kommissionen och medlemsstaterna.
5Gällande rätt
5.1EU-direktiven och svenskt genomförande
Europiska unionens regelverk på det medicintekniska området bygger på tre direktiv, rådets direktiv 90/385/EEG om tillnärmning av medlemsstat- ernas lagstiftning om aktiva medicintekniska produkter för implantation, rådets direktiv 93/42/EEG om medicintekniska produkter och rådets direktiv 98/79/EG om medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik.
Direktiven är genomförda i svensk rätt genom lagen (1993:584) om medicintekniska produkter och förordningen (1993:876) om medicin- tekniska produkter samt Läkemedelsverkets föreskrifter. Lagen är tillämp- lig på medicintekniska produkter, aktiva medicintekniska produkter för implantation och medicintekniska produkter för in-vitro-diagnostik. Lagen består till stor del av bemyndiganden, och merparten av den svenska regleringen av EU-regelverket finns i Läkemedelsverkets föreskrifter om medicintekniska produkter. Häribland kan nämnas LVFS 2001:5 som genomför direktiv 90/385/EEG, LVFS 2003:11 som genomför direktiv 93/42/EEG och LVFS 2001:7 som genomför direktiv 98/79/EG.
5.2 Allmänna bestämmelser om medicintekniska produkter
| Lagen om medicintekniska produkter innehåller allmänna bestämmelser |
| om medicintekniska produkter. I fråga om medicintekniska produkter som |
| är avsedda för konsumenter eller som kan antas komma att användas av |
| konsumenter gäller också produktsäkerhetslagen (2004:451). |
| Med en medicinteknisk produkt avses enligt 2 § lagen om medicin- |
102 | tekniska produkter en produkt som enligt tillverkarens uppgift ska använd- |
|
as, separat eller i kombination med annat, för att hos människor påvisa, förebygga, övervaka, behandla eller lindra en sjukdom, påvisa övervaka, behandla, lindra eller kompensera en skada eller en funktionsnedsättning, undersöka, ändra eller ersätta anatomin eller en fysiologisk process eller kontrollera befruktning. Om produkten uppnår sin huvudsakliga avsedda verkan med hjälp av farmakologiska, immunologiska eller metaboliska medel, är den dock inte en medicinteknisk produkt.
Detta har i svensk rätt tolkats som att produkten ska ha ett ”medicinskt syfte”.
En medicinteknisk produkt ska vara lämplig för sin användning, vilket anges i 5 § lagen om medicintekniska produkter. Enligt 6 § får regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer meddela föreskrifter bland annat om de väsentliga krav som ställs på produkterna, om kontrollformer och förfaranden för att visa överensstämmelse med föreskrivna krav och om krav på märkning av produkterna. En medicinteknisk produkt får enligt 9 § släppas ut på marknaden eller tas i bruk i Sverige endast om den upp- fyller de krav och villkor som gäller enligt 5 § eller enligt föreskrifter som meddelats med stöd av 6 §.
För att visa att en medicinteknisk produkt uppfyller de väsentliga kraven görs en klinisk utvärdering eller utvärdering av prestanda. Enligt 8 § lagen om medicintekniska produkter får regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, meddela föreskrifter om
1.vilka medicintekniska produkter som ska genomgå en klinisk pröv- ning eller utvärdering av prestanda,
2.att tillverkaren eller tillverkarens ombud i Sverige ska anmäla dessa produkter till en myndighet för klinisk prövning eller utvärdering av prestanda,
3.skyldighet att avvakta viss tid med att inleda en klinisk prövning eller utvärdering av prestanda, och
4.hur en klinisk prövning eller utvärdering av prestanda ska genom- föras.
Av 11–14 §§ framgår att tillsynen över efterlevnaden av lagen samt de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen utövas av den eller de myndigheter som regeringen bestämmer. En tillsynsmyndighet har rätt att för tillsynen på begäran få de upplysningar och handlingar som behövs och få tillträde till områden, lokaler och andra utrymmen, dock inte bostäder, där medicintekniska produkter hanteras. Om det behövs för tillsynen får myndigheten göra undersökningar och ta prover. För kostnader på grund av undersökningar eller för uttagna prover lämnas inte ersättning. En till- synsmyndighet får begära handräckning av Kronofogdemyndigheten för att genomföra de åtgärder som avses i denna paragraf. Därutöver får en tillsynsmyndighet meddela de förelägganden och förbud som behövs för att denna lag och de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen ska följas. Dessa förelägganden och förbud får förenas med vite.
Enligt 15 § får regeringen eller den myndighet som regeringen bestäm- mer meddela föreskrifter om skyldighet för en näringsidkare att betala avgift som täcker kostnader för myndighetens åtgärder med anledning av en anmälan om klinisk prövning samt i samband med registrering, prov- tagning och undersökning av prover som gäller i hans eller hennes verk- samhet. Avgifter får tas ut av näringsidkare vars produkter kontrollen gäller. Därutöver får avgifter tas ut av anmälda organ eller den som an-
Prop. 2020/21:172
103
Prop. 2020/21:172 söker om att utses till anmält organ av den myndighet som utsetts att an- svara för anmälda organ (se avsnitt 14).
104
I 16 § finns en bestämmelse om tystnadsplikt för den som har tagit be- fattning med ett ärende enligt lagen. Denna person får inte obehörigen röja eller utnyttja vad han eller hon har fått veta om någons affärs- eller drift- förhållanden. Tystnadsplikten omfattar dock inte sådan information som avser att identifiera tillverkaren, tillverkarens ombud i Sverige och de pro- dukter som släpps ut på marknaden. Tystnadsplikten omfattar inte heller sådan information som tillverkaren, tillverkarens ombud i Sverige eller en distributör sänt till en användare om åtgärder som vidtagits eller slutsatser som dragits efter en olycka eller ett tillbud med en medicinteknisk produkt, och för uppgifter som lämnas enligt vissa föreskrifter. I paragrafen anges också att i det allmännas verksamhet tillämpas i stället bestämmelserna i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400).
Av 17 och 18 §§ framgår att den som med uppsåt eller av oaktsamhet släpper ut en medicinteknisk produkt på marknaden eller använder en sådan produkt i Sverige utan att produkten uppfyller de krav och villkor som gäller enligt 5 § eller enligt föreskrifter som beslutats av regeringen med stöd av 6 § döms till böter eller fängelse i högst ett år. Detsamma gäller den som med uppsåt eller av oaktsamhet bryter mot föreskrifter som rör kliniska prövningar eller utvärdering av prestanda. I ringa fall ska det inte dömas till ansvar. Den som överträder ett vitesföreläggande eller vitesförbud får inte heller dömas till ansvar enligt 17 § för en gärning som omfattas av föreläggandet eller förbudet. En medicinteknisk produkt som varit föremål för brott enligt lagen eller värdet av produkten kan förklaras förverkat, om det inte är uppenbart oskäligt. Detsamma gäller vinningen av brottet.
Ett beslut i ett enskilt fall enligt lagen om medicintekniska produkter eller enligt en föreskrift som har meddelats med stöd av lagen får över- klagas till allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid över- klagande till kammarrätten. Beslut enligt lagen gäller omedelbart, om inte annat anges i beslutet.
5.3Bemyndiganden och Läkemedelsverkets föreskrifter
Det framgår av 6 § lagen om medicintekniska produkter att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om krav och villkor som rör medicintekniska produkter, bland annat om indelning i produktklasser eller produktgrupper.
Enligt 4 § förordningen om medicintekniska produkter ska Läkemedels- verket i den utsträckning det behövs meddela sådana föreskrifter om krav och villkor som anges i 6 § lagen om medicintekniska produkter.
I 7 § lagen om medicintekniska produkter anges att den myndighet som regeringen bestämmer ska avgöra till vilken produktklass en medicin- teknisk produkt ska föras om det uppstår en tvist som rör tillämpningen av klassificeringsreglerna mellan en tillverkare och ett anmält organ.
Det framgår av 5 § förordningen om medicintekniska produkter att om Läkemedelsverket med stöd av 4 § förordningen om medicintekniska
produkter meddelat föreskrifter om indelning av medicintekniska Prop. 2020/21:172 produkter i produktklasser, ska verket ha den uppgift som anges i 7 § lagen
om medicintekniska produkter.
Enligt 3, 4 och 6 §§ förordningen om medicintekniska produkter får Läkemedelsverket meddela föreskrifter om vad som avses med en medicinteknisk produkt enligt 2 § lagen om medicintekniska produkter, om indelning av medicintekniska produkter i produktklasser och om klin- isk prövning och utvärdering av prestanda. Enligt 10 § lagen om medicin- tekniska produkter jämfört med 10 § förordningen om medicintekniska produkter får Läkemedelsverket meddela föreskrifter om uppgifts- skyldighet. Uppgiftsskyldigheten enligt 10 § lagen om medicintekniska produkter avser även en skyldighet för anmälda organ att lämna uppgifter till en myndighet om certifikat som utfärdats, ändrats, kompletterats, till- fälligt eller slutgiltigt återkallats eller vägrats.
Läkemedelsverket har med stöd av bemyndigandena meddelat före- skrifter (LVFS 2003:11) om medicintekniska produkter, föreskrifter (LVFS 2001:5) om aktiva medicintekniska produkter för implantation, föreskrifter (LVFS 2001:7) om medicintekniska produkter för in vitro- diagnostik och föreskrifter (LVFS 2014:7) om tillämpning av lagen om medicintekniska produkter på nationella medicinska informationssystem.
5.4Ändringar till följd av EU-förordningarna – del 1
I samband med den första översynen av Europaparlamentets och rådets EU-förordningar på det medicintekniska området gjordes vissa ändringar som började tillämpas redan den 26 november 2017 (se prop. 2016/17:197).
Ändringarna i den första översynen (del 1) bestod i huvudsak i att ansvaret för anmälda organ flyttades från en myndighet till en annan och följdändringar. Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll (Swedac) ska inte längre utse och anmäla organ för bedömning av överensstämmelse i enlighet med förfarandet som anges i 7–9 §§ lagen (2011:791) om ackreditering och teknisk kontroll. Regeringen bestämmer, enligt en ny
9 a § lagen om medicintekniska produkter, vilken myndighet som ansvarar för anmälda organ enligt MDR- och IVDR-förordningarna.
Den ansvariga myndigheten anges också på förordningsnivå. Av 1 a § förordningen (2020:57) med instruktion för Läkemedelsverket framgår att Läkemedelsverket är ansvarig myndighet för anmälda organ.
En nyhet med den första översynen var också att Sverige anpassade sig till övriga EU-länder på så sätt att anmälda organ inte längre behöver utses genom ackreditering. Däremot är det fortfarande möjligt att använda sig av ackreditering för det fall företagen så önskar. Av en ny bestämmelse i
9 b § lagen om medicintekniska produkter framgår att ett organ som ansöker om att utses till anmält organ hos Läkemedelsverket får åberopa ett ackrediteringsintyg som utfärdats enligt 5 § lagen om ackreditering och teknisk kontroll.
För att Läkemedelsverket ska ha kostnadstäckning för sina nya uppgifter
har regeringen också enligt ett nytt bemyndigande i 15 § tredje stycket lag-
105
Prop. 2020/21:172 en om medicintekniska produkter meddelat föreskrifter om avgifterna för anmälda organ. Av förordningen (2017:932) om avgifter för anmälda organ för medicintekniska produkter framgår till exempel att ansöknings- avgiften för ett organ som vill ansöka om att utses till anmält organ enligt de nya EU-förordningarna är 930 000 kronor och att årsavgiften (grund- avgiften) för tillsyn är 750 000 kronor.
I 16 § lagen om medicintekniska produkter infördes också en upplys- ningsbestämmelse om att det finns bestämmelser i EU-förordningarna om tystnadsplikt för anmälda organ.
De nya bestämmelserna trädde i kraft den 26 november 2017. Över- gångsbestämmelser infördes också om att äldre föreskrifter fortfarande gäller för de organ för bedömning av överenstämmelse som väljer att utses enligt direktiven, fram till dess att de nya EU-förordningarna ska börja tillämpas, dvs. 2021 respektive 2022.
5.5Hälso- och sjukvårdslagen
En av de grundläggande författningarna inom hälso- och sjukvården är hälso- och sjukvårdslagen (2017:30), förkortad HSL.
Av 2 kap. 1 § HSL framgår att med hälso- och sjukvård avses i den lagen åtgärder för att medicinskt förebygga, utreda och behandla sjukdomar och skador. Till hälso- och sjukvården hör även sjuktransporter och att ta hand om avlidna. Enligt förarbetena till HSL innefattas i begreppet hälso- och sjukvård även åtgärder med anledning av kroppsfel och barnsbörd trots att de inte uttryckligen nämns i lagen. Detsamma gäller åtgärder i samband med abort och sterilisering (prop. 1981/82:97 s. 111).
I HSL finns bestämmelser om regionernas och kommunernas planering och organisering av hälso- och sjukvård, personal, forskning, samverkan etc. Regionerna och kommunerna ansvarar för att invånarna erbjuds god offentligt finansierad hälso- och sjukvård i enlighet med kraven i HSL. Vården ska ges med respekt för alla människors lika värde och för den enskilda människans värdighet. Den som har det största behovet av hälso- och sjukvård ska ges företräde till vården. Regionen ska organisera hälso- och sjukvårdsverksamheten så att vården kan ges nära befolkningen. Om det är motiverat av kvalitets- eller effektivitetsskäl, får vården koncentrer- as geografiskt.
Lagen gäller för samtliga vårdgivare samt regioner och kommuner som huvudmän. Med vårdgivare avses enligt 3 § HSL statliga myndigheter, regioner, kommuner, andra juridiska personer eller enskilda näringsidkare som bedriver hälso- och sjukvårdsverksamhet.
Enligt 5 kap. 1 § HSL ska hälso- och sjukvården bland annat bedrivas så att den uppfyller kraven på en god vård. Detta krav innebär i korthet att det ska säkerställas att den som söker vård och behandling blir väl om- händertagen och behandlad av kompetent personal som har de kunskaper som behövs. I kravet på god vård ligger bland annat att vården ska utföras i enlighet med vetenskap och beprövad erfarenhet (prop. 1981/82:97 s. 23).
I HSL ges bestämmelser för ledning och kvalitetssäkring av hälso- och sjukvården. Det ska finnas en verksamhetschef, som är ansvarig för
106
verksamheten. Det framkommer vidare att kvaliteten i verksamheten Prop. 2020/21:172 systematiskt och fortlöpande ska utvecklas och säkras. All hälso- och sjuk-
vård ska ha den personal, de lokaler och den utrustning som behövs för att kunna ge patienterna god vård.
5.6Patientsäkerhetslagen
En annan grundläggande författning på hälso- och sjukvårdsområdet är patientsäkerhetslagen (2010:659), förkortad PSL, som syftar till att främja hög patientsäkerhet inom hälso- och sjukvården och därmed jämförlig verksamhet. Patientsäkerhet innebär enligt 1 kap. 6 § PSL skydd mot vårdskada.
Med hälso- och sjukvård avses enligt PSL verksamhet som omfattas av HSL, tandvårdslagen (1985:125), lagen (2001:499) om omskärelse av pojkar, lagen (2018:744) om försäkringsmedicinska utredningar, lagen (2019:1297) om koordineringsinsatser för sjukskrivna patienter samt verk- samhet inom detaljhandel med läkemedel enligt lagen (2009:366) om handel med läkemedel. Definitionen av vad som är hälso- och sjukvård är alltså något vidare i PSL än i HSL. Definitionen omfattar inte bara verk- samhet för medicinska ändamål utan till exempel också omskärelse av kulturella skäl som omfattas av lagen om omskärelse av pojkar.
I PSL ges regler om skyldigheter för hälso- och sjukvårdspersonal m.fl. Med hälso- och sjukvårdspersonal avses enligt 1 kap. 4 § PSL bland annat den som har legitimation för ett yrke inom hälso- och sjukvården, personal som är verksam vid sjukhus och andra vårdinrättningar och som medverk- ar i hälso- och sjukvård av patienter och den som i annat fall vid hälso- och sjukvård av patienter biträder en legitimerad yrkesutövare.
Av 6 kap. 1 § PSL följer att hälso- och sjukvårdspersonalen ska utföra sitt arbete i överensstämmelse med vetenskap och beprövad erfarenhet samt ge patienten sakkunnig och omsorgsfull hälso- och sjukvård som uppfyller dessa krav. Den som tillhör hälso- och sjukvårdspersonalen bär själv ansvaret för hur han eller hon fullgör sina arbetsuppgifter. En arbets- uppgift får delegeras till en annan endast när det är förenligt med kravet på en god och säker vård (6 kap. 2 resp. 3 §§ PSL).
Bestämmelserna om att vårdgivarna har en skyldighet att bland annat bedriva ett systematiskt patientsäkerhetsarbete återfinns i 3 kap. PSL. Vårdgivaren ska planera, leda och kontrollera verksamheten så att kravet på god vård enligt HSL upprätthålls.
I 7 kap. 1 § PSL anges att hälso- och sjukvården och dess personal står under tillsyn av Inspektionen för vård och omsorg (IVO).
5.7Lagen om etikprövning av forskning som avser människor
Lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor (etikprövningslagen) innehåller bestämmelser om etikprövning av forsk- ning som avser människor och biologiskt material från människor och om
samtycke till sådan forskning. Syftet med lagen är att skydda den enskilda
107
Prop. 2020/21:172 människan och respekten för människovärdet vid forskning. I etikpröv- ningslagen definieras forskning fr.o.m. den 1 januari 2020 som ”veten-
| skapligt experimentellt eller teoretiskt arbete eller vetenskapliga studier |
| genom observation, om arbetet eller studierna görs för att inhämta in ny |
| kunskap, och utvecklingsarbete på vetenskaplig grund, dock inte sådant |
| arbete eller sådana studier som utförs endast inom ramen för högskole- |
| utbildning på grundnivå eller på avancerad nivå” (2 §), se prop. |
| 2018/19:165, bet. 2019/20:UbU4, rskr. 2019/20:55. |
| Lagen tillämpas bland annat på forskning som innebär ett fysiskt ingrepp |
| på en forskningsperson, utförs enligt en metod som syftar till att påverka |
| forskningspersonen fysiskt eller psykiskt, eller som innebär en uppenbar |
| risk att skada forskningspersonen fysiskt eller psykiskt. Lagen tillämpas |
| på forskning som ska utföras i Sverige och den forskning som lagen |
| omfattar ska ha godkänts vid en etikprövning innan den får utföras. Ett |
| godkännande får förenas med villkor. Även om forskningen godkänts vid |
| en etikprövning får forskningen inte utföras, om den strider mot någon |
| annan författning. Lagen anger allmänna utgångspunkter för etikprövning- |
| en (7–11 §§). Där framgår att forskning endast får godkännas om den kan |
| utföras med respekt för människovärdet. Mänskliga rättigheter och grund- |
| läggande friheter ska alltid beaktas vid etikprövningen samtidigt som hän- |
| syn ska tas till intresset av att ny kunskap kan utvecklas genom forskning. |
| Vidare ska människors välfärd ges företräde framför samhällets och veten- |
| skapens behov. Forskning får godkännas bara om de risker som den kan |
| medföra för forskningspersoners hälsa, säkerhet och personliga integritet |
| uppvägs av dess vetenskapliga värde. Forskning får däremot inte god- |
| kännas, om det förväntade resultatet kan uppnås på ett annat sätt som inne- |
| bär mindre risker för forskningspersoners hälsa, säkerhet och personliga |
| integritet. Vidare får forskning bara godkännas om den ska utföras av eller |
| under överinseende av en forskare som har den vetenskapliga kompetens |
| som behövs. Etikprövningslagen innehåller också bestämmelser om in- |
| formation och samtycke bland annat vid forskning som avser fysiskt in- |
| grepp på en forskningsperson och forskning som bedrivs enligt en metod |
| som syftar till fysisk eller psykisk påverkan av en forskningsperson. Om |
| det i någon annan författning finns särskilda föreskrifter om information |
| och samtycke vid sådan forskning, ska emellertid de föreskrifterna gälla i |
| stället för bestämmelserna i etikprövningslagen. Forskning får godkännas |
| bara om det kan förutsättas att tillämpliga bestämmelser om information |
| och samtycke kommer att följas. Ansökan om etikprövning av forskning |
| ska göras av forskningshuvudmannen. Med forskningshuvudman avses i |
| lagen en statlig myndighet eller en fysisk eller juridisk person i vars verk- |
| samhet forskningen utförs. I etikprövningslagen anges också hur etikpröv- |
| ningen ska organiseras. Ansökningarna prövas av Etikprövningsmyndig- |
| heten. Myndigheten är indelad i avdelningar. En avdelning ska bestå av en |
| ordförande, som är eller har varit ordinarie domare, tio ledamöter med |
| vetenskaplig kompetens och fem ledamöter som företräder allmänna |
| intressen. Om en avdelning är oenig om utgången av etikprövningen, kan |
| den i vissa situationer överlämna ärendet till nästa instans för avgörande. |
| Avdelningens beslut i ett ärende om etikprövning får överklagas av forsk- |
| ningshuvudmannen, om avdelningen har avgjort ärendet och beslutet har |
| gått huvudmannen emot. Överklagande eller överlämnande ska ske till |
108 | Överklagandenämnden för etikprövning. Den nämnden består av en ord- |
förande, som är eller har varit ordinarie domare, fyra ledamöter med veten- Prop. 2020/21:172 skaplig kompetens och två ledamöter som företräder allmänna intressen.
Alla ledamöterna ska utses av regeringen. Nämndens beslut i ett ärende om etikprövning får inte överklagas.
Överklagandenämnden för etikprövning har fr.o.m. den 1 januari 2020 tillsyn över att lagen, föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen och villkor som har meddelats i samband med godkännande vid etikprövning följs.
5.8Reglering av kliniska läkemedelsprövningar
I dag gäller att forskning som består i klinisk läkemedelsprövning på män- niskor måste ha såväl tillstånd från Läkemedelverket som godkännande av Etikprövningsmyndigheten för att få utföras. Etikprövningsmyndigheten tillämpar då etikprövningslagen (se ovan). För sådan forskning kommer ett nytt regelverk att börja gälla, bland annat Europaparlamentets och råd- ets förordning (EU) nr 536/2014 av den 16 april 2014 om kliniska pröv- ningar av humanläkemedel och om upphävande av direktiv 2001/20/EG, se vidare prop. 2017/18:193, bet. 2017/18:UbU26, rskr. 2017/18:332 och prop. 2017/18:196 bet. 2017/18:SoU29, rskr. 2017/18:417. Enligt det nya EU-regelverket ska en sponsor för en klinisk läkemedelsprövning lämna in ansökan till en särskild webbportal på EU-nivå. Enligt lagen (2018:1091) med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om kliniska prövningar av humanläkemedel ska Etik- prövningsmyndigheten göra en etisk granskning av en sådan ansökan och redovisa resultatet i ett yttrande till Läkemedelsverket, som fattar beslut om tillstånd enligt läkemedelslagen.
Läkemedelsverket ska både i dag och under det nya regelverket, enligt läkemedelslagen, utöva tillsyn över kliniska läkemedelsprövningar. När det nya regelverket träder i kraft kommer etikprövningslagen inte att tillämpas på klinisk läkemedelsprövning och Överklagandenämnden för etikprövning kommer då inte att utöva tillsyn över sådan forskning. EU- förordningen om kliniska läkemedelsprövningar, lagen med kompletteran- de bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om kliniska prövningar av humanläkemedel och ändringarna i läkemedelslagen ska börja tillämpas efter det att webbportalen och en vidhängande databas är fullt funktionsdugliga. Det är för närvarande inte känt när det blir.
5.9Offentlighet och sekretess
Offentlighetsprincipen innebär att allmänheten och massmedierna ska ha insyn i statens och kommunernas verksamhet. Denna princip kommer till uttryck i grundlag, bland annat genom bestämmelserna i 2 kap. tryck- frihetsförordningen, förkortad TF, om envars rätt att ta del av allmänna handlingar. Enligt 2 kap. 2 § första stycket TF får rätten att ta del av allmänna handlingar begränsas endast om det är påkallat med hänsyn till vissa angivna intressen, till exempel skyddet för enskilds personliga och
ekonomiska förhållanden, myndighets verksamhet för inspektion, kontroll
109
Prop. 2020/21:172 eller annan tillsyn eller rikets förhållande till annan stat eller mellanfolklig organisation. En sådan begränsning ska enligt 2 kap. 2 § andra stycket TF
| anges i en bestämmelse i en särskild lag eller, om det i visst fall är lämplig- |
| are, i en annan lag vartill den särskilda lagen hänvisar. Efter bemyndigande |
| i en sådan bestämmelse får regeringen genom förordning meddela närmare |
| föreskrifter om bestämmelsens tillämplighet. Den särskilda lagen är |
| offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), förkortad OSL, och |
| regeringen har meddelat föreskrifter om bestämmelsernas tillämplighet i |
| offentlighets- och sekretessförordningen (2009:641), förkortad OSF. |
| Det som stadgas i TF om att en begränsning i offentlighetsprincipen |
| måste anges i en särskild lag, numera OSL, gäller även om begränsningen |
| har sitt ursprung i en internationell överenskommelse. En sekretessbestäm- |
| melse i ett internationellt avtal eller en EU-rättsakt måste således motsvar- |
| as av en tillämplig bestämmelse eller hänvisning i OSL för att kraven i TF |
| ska vara uppfyllda. OSL innehåller flera sekretessbestämmelser till skydd |
| för uppgifter som svenska myndigheter får med anledning av samarbetet |
| inom EU. |
| Av 15 kap. 1 a § OSL framgår att sekretess gäller för uppgift som en |
| myndighet har fått från ett utländskt organ på grund av en bindande EU- |
| rättsakt eller ett av EU ingånget eller av riksdagen godkänt avtal med en |
| annan stat eller med en mellanfolklig organisation. Enligt bestämmelsen |
| gäller sekretess om det kan antas att Sveriges möjlighet att delta i det inter- |
| nationella samarbete som avses i rättsakten eller avtalet försämras om |
| uppgiften röjs. Motsvarande sekretess gäller för uppgift som en myndighet |
| har inhämtat i syfte att överlämna den till ett utländskt organ i enlighet |
| med en sådan rättsakt eller ett sådant avtal. För uppgift i en allmän |
| handling gäller sekretessen i högst fyrtio år. |
| Om det finns särskilda skäl, får dock regeringen meddela föreskrifter om |
| att sekretessen ska gälla under längre tid. |
| Enligt 17 kap. 1 § OSL gäller sekretess för uppgift om planläggning eller |
| andra förberedelser för sådan inspektion, revision eller annan granskning |
| som en myndighet ska göra, om det kan antas att syftet med gransknings- |
| verksamheten motverkas om uppgiften röjs. |
| I ärenden om etikprövning av forskning så framgår det av 24 kap. 3 § |
| OSL att sekretess gäller i verksamhet som består i etikprövning och tillsyn |
| enligt lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser |
| människor för uppgift om en enskilds personliga förhållanden, om det inte |
| står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstå- |
| ende till denne lider men. Sekretess gäller även för uppgift om en enskilds |
| ekonomiska förhållanden, om det kan antas att den enskilde lider skada |
| om uppgiften röjs. Sekretessen gäller emellertid inte beslut i ärende. |
| Sekretess gäller enligt 30 kap. 23 § OSL, i den utsträckning regeringen |
| meddelar föreskrifter om det, i en statlig myndighets verksamhet som |
| består i bland annat utredning, tillståndsgivning eller tillsyn med avseende |
| på produktion, handel eller näringslivet i övrigt för uppgift om en enskilds |
| affärs- eller driftförhållanden, om det kan antas att den enskilde lider skada |
| om uppgiften röjs. Detsamma gäller för uppgift om andra ekonomiska eller |
| personliga förhållanden för den som har trätt i affärsförbindelse eller |
| liknande förbindelse med den som är föremål för myndighetens |
| verksamhet. Det sistnämnda skyddet är emellertid starkare i och med att |
110 | det här inte uppställs något skaderekvisit. I stället råder absolut sekretess. |
Regeringen har i 9 § OSF och punkt 33 i dess bilaga föreskrivit att upp- Prop. 2020/21:172 gifter inom ramen för verksamhet som består i utredning, tillståndsgivning
och tillsyn enligt lagen (1993:584) om medicintekniska produkter kan bli föremål för sekretess. Enligt punkt 33 gäller dock inte sekretess för en- skilds affärs- eller driftförhållanden, uppfinningar eller forskningsresultat vid tillsyn över produktsäkerheten hos varor som är avsedda för kon- sumenter eller kan antas komma att användas av konsumenter, om intresset av allmän kännedom om förhållande som rör risk för skada på person har sådan vikt att uppgiften bör lämnas ut. Sekretess gäller inte heller för uppgifter i tillsynsverksamhet vad gäller anmälda organ om intresset av allmän kännedom om förhållande som rör människors hälsa, miljön eller redligheten i handeln eller ett liknande allmänintresse har sådan vikt att de bör lämnas ut.
6Ett nytt svenskt regelverk om medicintekniska produkter
6.1En ny lag införs
Regeringens förslag: Lagen om medicintekniska produkter upphävs och en ny lag med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter införs.
Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: De flesta remissinstanser har inte yttrat sig särskilt.
Sveriges Kommuner och Regioner (SKR) finner att det föreslagna regel- verket är betydligt mera omfattande än det gamla och anför att regelverket för medicintekniska produkter redan i dag är omfattande och delvis svår- överskådligt, och att det är olyckligt om detta förstärks ytterligare.
Skälen för regeringens förslag
Den huvudsakliga regleringen av svensk rätt i fråga om medicintekniska produkter finns i dag i lagen (1993:584) om medicintekniska produkter och framför allt i de föreskrifter som meddelats med stöd av den lagen. Lagen och föreskrifterna är ett genomförande av de EU-direktiv som finns på området: rådets direktiv 90/385/EEG om tillnärmning av medlemsstat- ernas lagstiftning om aktiva medicintekniska produkter för implantation, rådets direktiv 93/42/EEG om medicintekniska produkter och rådets direk- tiv 98/79/EG om medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik. Dessa EU-direktiv kommer att upphävas och ersättas med MDR- och IVDR-för- ordningarna. Därmed kommer de flesta av bestämmelserna i den svenska lagstiftningen att finnas i MDR- och IVDR-förordningarna. Frågor om övergångsbestämmelser behandlas i avsnitt 18.
EU-förordningar är till alla delar bindande och direkt tillämpliga i alla medlemsstater. Detta framgår av artikel 288 andra stycket i fördraget om
Europeiska unionens funktionssätt. Bestämmelserna i MDR- och IVDR-
111
Prop. 2020/21:172 förordningarna kommer således att bli direkt tillämpliga i Sverige. EU- förordningarna ska därför tillämpas direkt av domstolar och myndigheter
| i medlemsstaterna som gällande rätt och kan åberopas av enskilda. |
| En EU-förordning får inte införlivas i eller transformeras till nationell |
| rätt. Den får inte införlivas i nationell normgivning eftersom det kan skapa |
| tvivel om reglernas ursprung och effekt. Det går därför inte att överföra |
| EU-förordningarnas bestämmelser till svensk rätt så att den materiella rätt- |
| en framgår av den inhemska svenska lagstiftningen. Existensen av en EU- |
| förordning inom ett visst område markerar i regel att medlemsstaterna ska |
| undvika egen lagstiftning inom området med hänsyn till principen om |
| unionsrättens företräde och spärrverkan. Det innebär att nu gällande |
| bestämmelser om medicintekniska produkter och medicintekniska |
| produkter för in vitro-diagnostik ska upphävas i de delar där bestämmelser |
| i stället kommer att finnas i EU-förordningarna. Den sammanhållna lag- |
| stiftningen om medicintekniska produkter och medicintekniska produkter |
| för in vitro-diagnostik finns i stället i MDR- och IVDR-förordningarna. |
| Emellertid kan det behövas kompletterande nationella bestämmelser till |
| EU-förordningar. EU-förordningar kan innehålla bestämmelser av |
| direktivliknande karaktär som innebär en uppmaning till medlemsstaterna |
| att anta nationella bestämmelser i vissa frågor. En EU-förordning hindrar |
| inte att en medlemsstat inför regler av verkställande karaktär, bland annat |
| för att bestämmelserna ska fungera i verkligheten. Exempelvis kan det be- |
| hövas nationella regler om vilken myndighet som ska meddela tillstånd |
| enligt förordningens bestämmelser. Medlemsstaterna är vidare skyldiga att |
| se till att det finns bestämmelser som gör att en EU-förordning kan tillämp- |
| as i praktiken och få effektivt genomslag. I detta syfte kan det till exempel |
| behöva införas administrativa och processuella regler. Därutöver ska det |
| finnas sanktioner vid överträdelse av EU-förordningens bestämmelser, till |
| exempel bestämmelser om straff eller administrativa sanktioner. |
| Som framgår av denna proposition behövs det kompletterande bestäm- |
| melser till MDR- och IVDR-förordningarna. EU-förordningarna och an- |
| passningarna till dessa innebär ett nytt regelverk med omfattande nya be- |
| stämmelser. Bestämmelserna bör lämpligen samlas i en ny lag med |
| kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska |
| produkter. I den nya lagen bör det införas en upplysning om att lagen är |
| ett komplement till de båda EU-förordningarna. |
| SKR finner att det föreslagna regelverket är betydligt mera omfattande |
| än det gamla. Även om SKR har förståelse för förslagen så anser organ- |
| isationen att det nya regelverket är så omfattande att det riskerar att mot- |
| verka den enhetlighet i regleringen av medicintekniska produkter som EU- |
| förordningarna ursprungligen syftade till. SKR anför vidare att regelverket |
| för medicintekniska produkter redan i dag är omfattande och delvis svår- |
| överskådligt, och att det är olyckligt om detta förstärks ytterligare. |
| Regeringen har förståelse för SKR:s synpunkt men finner inte möjlighet |
| att göra annat än att införa de regler som behövs i svensk rätt för att anpassa |
| lagstiftningen till EU-förordningarna. |
| Som framgår av avsnitt 3 så kommer EU-förordningarna att börja |
| tillämpas vid två olika tillfällen, den 26 maj 2021 och 26 maj 2022. Där- |
| utöver innehåller båda förordningarna flera övergångsbestämmelser. I |
| denna proposition behandlas lagförslag så som dessa kommer att gälla när |
112 | de båda EU-förordningarna är fullt ut tillämpliga. |
Hänvisningsteknik | Prop. 2020/21:172 |
Hänvisningar till EU-rättsakter kan göras antingen statiska eller dynam- |
|
iska. En statisk hänvisning innebär att hänvisningen avser EU-rättsakten i |
|
en viss angiven lydelse. En dynamisk hänvisning innebär att hänvisningen |
|
avser EU-rättsakten i den vid varje tidpunkt gällande lydelsen. |
|
För att säkerställa att ändringar i EU-förordningarna får omedelbart |
|
genomslag vid tillämpningen bör hänvisningarna till EU-förordningarna i |
|
den nya lagen vara dynamiska och avse den vid varje tidpunkt gällande |
|
lydelsen av EU-förordningarna. Hänvisningarna kommer därmed att om- |
|
fatta även ändringar i dessa EU-förordningar. En dynamisk hänvisning |
|
utesluter inte att den nationella lagstiftningen kan komma att behöva |
|
ändras om förordningens innehåll ändras. När det gäller undantag från |
|
skatt på vissa nikotinhaltiga produkter bör dock hänvisningen vara statisk, |
|
jämför avsnitt 13.4. Skälen för detta anges i det avsnittet. Hänvisning avser |
|
i detta fall MDR-förordningen i viss angiven lydelse. En följd av denna |
|
hänvisningsteknik är att den nationella författningen, i detta fall lagen |
|
(2018:696) om skatt på vissa nikotinhaltiga produkter, normalt behöver |
|
ändras varje gång EU-bestämmelserna ändras. |
|
6.2 | Termer och uttryck |
|
|
| |
Regeringens förslag: Termer och uttryck i den nya lagen med kom- |
| |
pletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska |
| |
produkter ska ha samma betydelse som i EU-förordningarna. Därutöver |
| |
ska uttrycket produkter definieras i lagen. Uttrycket ska omfatta |
| |
medicintekniska produkter, tillbehör till medicintekniska produkter och |
| |
produkter som förtecknas i bilaga XVI till MDR-förordningen samt |
| |
medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik och tillbehör till |
| |
medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik. |
| |
|
| |
Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag |
| |
Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till |
| |
eller har inte lämnat synpunkter på promemorians förslag. Läkemedels- |
| |
verket påpekar att det inte endast är användningen som avgör om en pro- |
| |
dukt ska anses vara en medicinteknisk produkt utan en medicinteknisk pro- |
| |
dukt är en produkt som enligt tillverkaren är avsedd för medicinska ända- |
| |
mål. Sveriges Kommuner och Regioner (SKR) avråder bestämt från att an- |
| |
vända begreppet hälso- och sjukvårdinstitutioner i svensk rätt och Region |
| |
Uppsala anser att det begreppet behöver definieras. Region Kalmar anser |
| |
att definitionen av distributör är ganska bred vilket kan leda till orimlig- |
| |
heter. Enligt regionen bör en distributör vara den organisation som lever- |
| |
erar produkter till verksamheter utanför den egna regionens verksamhet. |
| |
Liknande synpunkter framför även SKR. Även andra regioner, bland annat |
| |
Region Gävleborg och Region Västmanland, lyfter frågan om vilka enhet- |
| |
er som kan anses vara distributörer inom hälso- och sjukvården. |
| |
Västra Götalandsregionen anför att det i förordningarna finns tolknings- |
| |
utrymme och att regionen snarast behöver nationellt styrande dokument |
| |
som tydliggör kring olika processer som exempelvis egentillverkning, |
| |
specialanpassning, spårbarhet, reprocessing av engångsmaterial och vilka | 113 |
Prop. 2020/21:172 ekonomiska aktörsroller som regionen kommer att få inom bland annat våra verksamheter som förser patienter med hjälpmedel. Region Stock- holm anser att regelverket för personlig hälsoutrustning i form av till exempel sensorer behöver förtydligas ytterligare och att även denna typ av
| teknik bör CE-märkas. |
| Skälen för regeringens förslag |
| Som anges i avsnitt 3 så görs hänvisningarna till EU-förordningarna uti- |
| från deras engelska förkortningar, dvs. förordning (EU) 2017/745 för- |
| kortas med MDR-förordningen (Medical Devices Regulation) och förord- |
| ning (EU) 2017/746 med IVDR-förordningen (In Vitro Diagnostic |
| Regulation). I lagtexten hänvisas det emellertid till förordning (EU) |
| 2017/745 respektive förordning (EU) 2017/746. Lagrådet anger att ett sätt |
| att göra lagtexten läsvänligare är att även i lagtexten använda förkortning- |
| arna MDR-förordningen och IVDR-förordningen. Regeringen noterar att |
| det finns lagar i vilka EU-förordningar benämns med informella namn, |
| exempelvis lagen (2018:218) med kompletterande bestämmelser till EU:s |
| dataskyddsförordning och lagen (2019:59) med kompletterande |
| bestämmelser till EU:s geoblockeringsförordning. I de nu aktuella lagarna |
| skulle EU-förordningarna benämnas med förkortningar av sina engelska |
| namn. Regeringen bedömer dock att dessa förkortningar inte bör anges i |
| lagtexten utan att EU-förordningarnas kortform i stället ska användas där. |
| Det är mest brukligt och det som rekommenderas i SB PM (2014:3) |
| Redaktionella och språkliga frågor i EU-arbetet. |
| Många av de termer och uttryck som används i EU-förordningarna de- |
| finieras i artikel 2 i MDR-förordningen och artikel 2 i IVDR-förordningen. |
| Termer och uttryck som används i den nya kompletterande lagen bör |
| därför ha samma betydelse som i EU-förordningarna. |
| Produkter |
| Av artikel 1.4 i MDR-förordningen framgår att med uttrycket produkter |
| avses i den förordningen medicintekniska produkter, tillbehör till medicin- |
| tekniska produkter och de produkter som förtecknas i bilaga XVI. |
| Begreppet medicintekniska produkter är definierat i artikel 2.1 i MDR- |
| förordningen. Enligt den definitionen är en medicinteknisk produkt en pro- |
| dukt som enligt tillverkaren är avsedd att användas på människor för de |
| mediciniska ändamål som uppställs i bestämmelsen. Därutöver omfattar |
| begreppet vissa produkter som kontrollerar befruktning eller är avsedda |
| för rengöring, desinficering och sterilisering av medicintekniska |
| produkter. |
| Enligt artikel 1.2 i MDR-förordningen ska förordningsbestämmelserna |
| också omfatta de grupper av produkter som förtecknas i bilaga XVI. Dessa |
| produkter är sådana som enligt tillverkaren är avsedda för estetiska eller |
| andra icke-medicinska ändamål. De produkter som tas upp i bilaga XVI |
| till MDR-förordningen är sådana som liknar medicintekniska produkter i |
| fråga om funktion och riskprofil och därför bör omfattas av MDR-förord- |
| ningens bestämmelser. Några exempel på de produkter som är upptagna i |
| bilagan och som kommer att omfattas av förordningen är kontaktlinser för |
| estetisk användning, olika implantat, exempelvis bröstimplantat, medel för |
114 | att fylla ut huden i ansiktet eller övrig hud eller slemhinnor, utrustning för |
fettsugning, lasrar för hudförbättring, lasrar för tatuerings- eller hårbort- tagning samt utrustning för elektromagnetisk hjärnstimulering. Dessa pro- dukter är således inte medicintekniska produkter enligt definitionerna i MDR- och IVDR-förordningarna men ska ändå omfattas av bestämmel- serna i MDR-förordningen.
För att få samma tillämpningsområde i den kompletterande svenska lag- en bör uttrycket produkter definieras i lagen. Enligt definitionen ska pro- dukter omfatta medicintekniska produkter, tillbehör till medicintekniska produkter och produkter som förtecknas i bilaga XVI till MDR-förord- ningen.
I artikel 1.2 i IVDR-förordningen framgår det att med produkter avses i den EU-förordningen både medicintekniska produkter för in vitro- diagnostik och tillbehör till sådana produkter. Definitioner på dessa pro- dukter och tillbehör finns i artikel 2.2 och 2.4 i IVDR-förordningen. Även dessa produkter och tillbehör ska omfattas av uttrycket produkter i den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter.
Distributörer
I detta avsnitt kan frågan om begreppet distributör lyftas. Av artikel 2.34 i MDR-förordningen och artikel 2.27 i IVDR-förordningen framgår att med distributör avses en fysisk eller juridisk person i leveranskedjan, utöver tillverkaren eller importören, som tillhandahåller en produkt på marknad- en, fram till ibruktagandet. Region Kalmar anser att definitionen av distri- butör är ganska bred vilket kan leda till orimligheter. Även SKR anser att definitionen är för vid och efterlyser förtydliganden. Både regionen och SKR anger att en medicinteknisk avdelning som har låneapparater till exempel skulle kunna bli en distributör med nuvarande skrivning om en patient lånar eller får en utrustning förskriven vilken ska användas i patientens hem. Det naturliga synsättet borde enligt remissinstanserna vara att en patients hem anses vara en förlängning av vårdgivarens egen verk- samhet. Inte heller bör ett centrallager eller hjälpmedelsverksamhet som ingår i en regions verksamhet betraktas som distributörer så länge lever- anser sker till verksamheter inom den egna regionen eller till patienter som regionen ansvarar för. Enligt regionen och SKR bör en distributör vara den organisation som levererar produkter till verksamheter utanför den egna regionens verksamhet. Även andra regioner, bland annat Region Gävle- borg och Region Västmanland, lyfter frågan om vilka enheter som kan anses vara distributörer inom hälso- och sjukvården. Vem som är att be- döma som distributör är en tillämpning av EU-förordningarna och det lämnas till de aktörer som ska tillämpa EU-förordningar att göra den be- dömningen. Regeringen kommer dock att följa frågan.
Hälso- och sjukvårdsinstitution
Ivissa bestämmelser i MDR-förordningen och IVDR-förordningen an- vänds uttrycket hälso- och sjukvårdsinstitution. Uttrycket aktualiseras i denna proposition i fråga om egentillverkade produkter (artikel 5.5 i MDR-förordningen och artikel 5.5 i IVDR-förordningen), reprocessing (artikel 17.3 i MDR-förordningen), information om implantat till en
Prop. 2020/21:172
115
Prop. 2020/21:172 patient (artikel 18 i MDR-förordningen) och lagring och förvaring av UDI
| (artikel 27.9 i MDR-förordningen och artikel 24.9 i IVDR-förordningen). |
| ”Hälso- och sjukvårdsinstitution” definieras i artikel 2.36 i MDR- |
| förordningen och i artikel 2.29 i IVDR-förordningen som en organisation |
| vars primära syfte är att ge vård eller behandling till patienter eller att |
| främja folkhälsan. En viss vägledning till uttryckets räckvidd ges i skäl 30 |
| i ingressen till MDR-förordningen och skäl 29 i ingressen till IVDR- |
| förordningen, där det anges att bland hälso- och sjukvårdsinstitutioner |
| ingår sjukhus och institutioner men även laboratorier och folkhälso- |
| institutioner som stöder hälso- och sjukvårdssystemet eller tillgodoser |
| patientbehov men som inte direkt behandlar eller vårdar patienter. Av |
| skälen framgår vidare att uttrycket hälso- och sjukvårdsinstitution inte om- |
| fattar inrättningar som i första hand har som syfte att främja hälsofrågor |
| eller en hälsosam livsstil, såsom gym, span, friskvårds- och tränings- |
| anläggningar. |
| I svensk rätt används inte uttrycket hälso- och sjukvårdsinstitution. I |
| stället används andra termer och uttryck såsom hälso- och sjukvård, vård- |
| givare, hälso- och sjukvårdsverksamhet, vårdinrättningar och sjukhus |
| m.fl., jämför bland annat i hälso- och sjukvårdslagen (2017:30) och |
| patientsäkerhetslagen (2010:659). Genom EU-förordningarna tillkommer |
| således uttrycket hälso- och sjukvårdsinstitution. |
| SKR avråder från att benämningen hälso- och sjukvårdsinstitution |
| används i svenska författningar. För att undvika otydlighet föreslår SKR |
| att den etablerade termen vårdgivare i stället används och vid behov |
| förtydligas i de få fall en viss reglering avser någon ytterligare organisation |
| än vårdgivare. Sista meningen i definitionen pekar enligt SKR på att det |
| är ett begrepp motsvarande vårdgivare som avses med hälso- och sjuk- |
| vårdsinstitution. Region Uppsala anser att begreppet som är nytt inom |
| svensk sjukvård behöver definieras. |
| EU-förordningarna gäller i Sverige som lag. För att de kompletterande |
| bestämmelserna till EU-förordningarna ska få samma omfattning som EU- |
| förordningarnas bestämmelser bedöms det lämpligt att samma begrepp |
| används i den nya lagen EU-rätten ska tolkas av de tillämpande aktörerna |
| och det är således tillämpande myndigheter, domstolar och andra aktörer |
| som får tolka vad som avses med en hälso- och sjukvårdsinstitution. |
| Det finns dock vissa termer och uttryck i den svenska lagstiftningen som |
| kan anses innefattas i uttrycket hälso- och sjukvårdsinstitution. Ett sådant |
| exempel är hälso- och sjukvård. Av 2 kap. 1 § hälso- och sjukvårdslagen |
| framgår att med hälso- och sjukvård avses i den lagen åtgärder för att |
| medicinskt förebygga, utreda och behandla sjukdomar och skador. En |
| liknande definition finns om tandvård i 1 § tandvårdslagen (1985:125). |
| Enligt den bestämmelsen avses med tandvård i den lagen åtgärder för att |
| förebygga, utreda och behandla sjukdomar och skador i munhålan. I |
| patientsäkerhetslagen innebär hälso- och sjukvård verksamhet som bland |
| annat omfattas av hälso- och sjukvårdslagen, tandvårdslagen och verksam- |
| het inom detaljhandel med läkemedel enligt lagen (2009:366) om handel |
| med läkemedel. Verksamhet som bedriver hälso- och sjukvård bör därför |
| ingå i begreppet hälso- och sjukvårdsinstitutioner. |
| En annan term som ofta förekommer i svensk rätt är vårdgivare. Med |
| vårdgivare avses i hälso- och sjukvårdslagen en statlig myndighet, region, |
116 | kommun, annan juridisk person eller enskild näringsidkare som bedriver |
hälso- och sjukvårdsverksamhet. En liknande definition finns i patient- Prop. 2020/21:172 säkerhetslagen.
Hälso- och sjukvård bedöms innefatta verksamhet som har som primärt syfte att ge vård eller behandling till patienter eller att främja hälsan. Vidare bedöms en vårdgivares verksamhet bedrivas inom en organisation vars primära syfte är att ge vård eller behandling till patienter eller att främja hälsan. Hälso- och sjukvård och vårdgivare bör därför anses falla inom uttrycket hälso- och sjukvårdsinstitutioner.
Det finns dock verksamheter som man kan diskutera om de kan omfattas av begreppet hälso- och sjukvårdsinstitutioner. Ett sådant exempel är fot- vård för att förebygga och behandla förändringar i hud och naglar på fötter- na hos personer med sjukdomar som till exempel diabetes eller ledgångs- reumatism. Behandlingen kan ges på remiss, och patienten får välja någon av de mottagningar som berörd region har avtal med. I många fall drivs dessa verksamheter av exempelvis medicinska fotterapeuter. Dessa är inte vårdgivare utan står i stället under tillsyn av kommunen. Till grund för denna tillsyn ligger bland annat miljöbalken, förordningen (1998:901) om verksamhetsutövares egenkontroll och Socialstyrelsens allmänna råd (SOSFS 2006:4) om yrkesmässig hygienisk verksamhet. Som ovan nämns får frågan om vilka verksamheter som ingår i uttrycket hälso- och sjuk- vårdsinstitutioner lämnas till tillämpande myndigheter, domstolar och andra tillämpande aktörer att tolka.
Styrande dokument
Som Västra Götalandsregionen anför så finns det tolkningsutrymme gäll- ande vissa begrepp och processer i förordningarna. Regionen tar upp exempel som egentillverkning, specialanpassning, spårbarhet, reprocess- ing av engångsmaterial och vilka ekonomiska aktörsroller som regionen kommer att få inom bland annat verksamheter som förser patienter med hjälpmedel. Regionen bedömer att det snarast behövs nationellt styrande dokument som tydliggör dessa och andra processer och frågor. Tolkning av EU-förordningar görs av tillämpande aktörer, bland annat regioner, men ytterst kommer en fråga om tolkning att avgöras i domstol. Tolkning av EU-förordningen kommer även till stor del att göras av de myndigheter som utsetts till behöriga myndigheter och tillsynsmyndigheter. Hur dessa myndigheter bedömer frågor kommer att utkristalliseras med tiden och det är dessa myndigheter som bedömer om de avser att publicera vägledningar och förklaringar. Region Stockholm anser att regelverket för personlig hälsoutrustning i form av till exempel sensorer behöver förtydligas ytter- ligare och att även denna typ av teknik bör CE-märkas. I detta avseende kan nämnas att i den omfattning utrustningen är att bedöma som en pro- dukt enligt MDR- eller IVDR- förordningen så kommer dessa att omfattas av EU-regleringarna. Hur annan utrustning ska klassificeras och vilka krav som ska uppställas på dessa produkter kan inte behandlas i detta lagstift- ningsarbete som är fokuserat på att anpassa svensk rätt till EU- förordningarna.
117
Prop. 2020/21:172 | 6.3 | Produkter avsedda för estetiska och icke- |
|
| medicinska ändamål |
|
| |
| Regeringens bedömning: Regleringen om de produkter som omfattas | |
| av MDR- och IVDR-förordningarna ska vara anpassad till förslagen i | |
| propositionen Lag om estetiska kirurgiska ingrepp och estetiska injek- | |
| tionsbehandlingar. | |
|
| |
| Promemorians förslag överensstämmer med regeringens bedömning. I | |
| promemorians förslag hänvisades det dock till departementspromemorian | |
| Stärkt skydd för den enskilde vid estetiska behandlingar (Ds 2019:20). | |
| Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till | |
| eller har inte lämnat synpunkter på promemorians förslag. Svensk Fören- | |
| ing för Estetisk Plastikkirurgi anser att ingen av de produkter som räknas | |
| upp i bilagan, utom möjligen tatuering och hårborttagning, kan användas | |
| som ”produkter utan avsett medicinskt syfte”. Enligt föreningen är varje | |
| procedur där huden genomborras medicinsk. | |
| Skälen för regeringens bedömning: Bestämmelserna i MDR-förord- | |
| ningen omfattar även de produkter som anges i bilaga XVI till den EU- | |
| förordningen. Detta under förutsättning att produkterna enligt tillverkaren | |
| inte är avsedda för medicinskt ändamål, utan för estetiska eller andra icke- | |
| medicinska ändamål. Bland de produkter som omfattas av bilaga XVI till | |
| MDR-förordningen finns kontaktlinser för estetisk användning, olika im- | |
| plantat, exempelvis bröstimplantat, medel för att fylla ut huden i ansiktet | |
| eller övrig hud eller slemhinnor, utrustning för fettsugning, lasrar för hud- | |
| förbättring, lasrar för tatuerings- eller hårborttagning samt utrustning för | |
| elektromagnetisk hjärnstimulering. Vissa av produkterna används vid | |
| kirurgiska behandlingar, exempelvis bröstförstoring och fettsugning. | |
| Andra produkter injiceras, exempelvis injektioner med s.k. filler som är ett | |
| utfyllande ämne som sprutas in i vävnaden för att påverka form och | |
| hudkontur. |
|
| Svensk Förening för Estetisk Plastikkirurgi anser att ingen av de pro- | |
| dukter som räknas upp i bilagan, utom möjligen produkter för tatuering | |
| och hårborttagning, kan användas som ”produkter utan avsett medicinskt | |
| syfte”. Föreningen anför att varje procedur där huden är genomborrad är | |
| medicinsk, annars är det en kriminell handling som orsakar kroppsskada, | |
| och man ska kunna dömas till fängelse för det. Regeringen noterar att | |
| MDR-förordningen främst är en produktlagstiftning som säkerställer att | |
| de produkter som omfattas av förordningen håller en hög hälso- och säker- | |
| hetsnivå. Genom att även ta med vissa av de produkter som används vid | |
| estetiska kirurgiska ingrepp och estetiska injektionsbehandlingar så | |
| kommer även dessa produkter att omfattas av den höga hälsoskyddsnivån | |
| som gäller för medicintekniska produkter. När det kommer till använd- | |
| ningen av dessa produkter tillämpas andra regelverk. I det avseendet kan | |
| följande nämnas. | |
| Hälso- och sjukvårdslagen (2017:30) innehåller bestämmelser om hur | |
| hälso- och sjukvårdsverksamheten ska organiseras och bedrivas. Uttrycket | |
| hälso- och sjukvård definieras i den lagen som åtgärder för att medicinskt | |
| förebygga, utreda och behandla sjukdomar och skador. En liknande defini- | |
118 | tion finns om tandvård i 1 § tandvårdslagen (1985:125). Enligt den be- |
stämmelsen avses med tandvård i den lagen åtgärder för att förebygga, ut- reda och behandla sjukdomar och skador i munhålan. En behandling som inte görs för att medicinskt förebygga, utreda eller behandla sjukdomar eller skador omfattas således inte av hälso- och sjukvårdslagen eller tand- vårdslagen. Patientsäkerhetslagen (2010:659) som har till syfte att främja hög patientsäkerhet inom hälso- och sjukvård och därmed jämförlig verk- samhet, har en något vidare definition av hälso- och sjukvård. Med hälso- och sjukvård avses i den lagen sådan verksamhet som omfattas av hälso- och sjukvårdslagen, tandvårdslagen, lagen (2001:499) om omskärelse av pojkar, lagen (2018:744) om försäkringsmedicinska utredningar, lagen (2019:1297) om koordineringsinsatser för sjukskrivna patienter samt verk- samhet inom detaljhandel med läkemedel enligt lagen (2009:366) om handel med läkemedel. Estetiska och icke-medicinska behandlingar som kan utföras med sådana produkter som anges i bilaga XVI till MDR-för- ordningen omfattas inte av patientsäkerhetslagen.
Om produkter som anges i bilaga XVI används för medicinska syften, så faller behandlingen inom uttrycket hälso- och sjukvård och behandling- en omfattas av hälso- och sjukvårdslagen och patientsäkerhetslagen. Om produkterna används utan medicinskt syfte, så omfattas de inte av dessa lagar. I detta sammanhang kan det nämnas att hälso- och sjukvården och hälso- och sjukvårdspersonal kan använda produkter som anges i bilaga XVI i medicinskt syfte men också utan sådant syfte. Ett exempel på detta är bröstimplantat. Dessa implantat kan användas för rekonstruktion av bröst efter en bröstcancerbehandling eller för ett rent estetiskt syfte.
Den 3 december 2020 beslutade regeringen om propositionen Lag om estetiska kirurgiska ingrepp och estetiska injektionsbehandlingar (prop. 2020/21:57). I den propositionen föreslås en ny lag om estetiska kirurgiska ingrepp och estetiska injektionsbehandlingar. Det övergripande målet med den föreslagna lagen är att stärka skyddet för individens liv och hälsa.
Uttrycken estetiska kirurgiska ingrepp och estetiska injektionsbehand- lingar är enligt den propositionens förslag sådana behandlingar som görs för att förändra eller bevara utseendet på en människa. Behandlingar som utgör hälso- och sjukvård enligt hälso- och sjukvårdslagen, dvs. när det är åtgärder som görs för att medicinskt förebygga, utreda och behandla sjuk- domar och skador, faller utanför den föreslagna lagens tillämpnings- område. Även kirurgiska ingrepp och injektionsbehandlingar som utgör tandvård enligt tandvårdslagen eller som annars görs i syfte att förändra eller bevara utseendet i munhålan faller utanför tillämpningsområdet för den föreslagna lagen om estetiska kirurgiska ingrepp och estetiska injektionsbehandlingar.
Den föreslagna lagen omfattar endast yrkesmässig verksamhet och inne- håller bestämmelser om vilka krav som ska gälla för den som bedriver verksamhet som omfattas av lagen. Bland annat ska vissa bestämmelser i hälso- och sjukvårdslagen tillämpas. Kraven syftar till att upprätthålla hög
patientsäkerhet. Patientskadelagen (1996:799), patientdatalagen (2008:355) och patientsäkerhetslagen görs tillämpliga på verksamhet som omfattas av den föreslagna lagen om estetiska kirurgiska ingrepp och estetiska injektionsbehandlingar.
Vidare ska det i den föreslagna lagen regleras vem som får utföra esteti- ska kirurgiska ingrepp och estetiska injektionsbehandlingar. Endast den som är legitimerad läkare eller legitimerad tandläkare med adekvat
Prop. 2020/21:172
119
Prop. 2020/21:172 specialistkompetens ska få utföra estetiska kirurgiska ingrepp och endast den som har legitimation som läkare, tandläkare eller sjuksköterska får ut- föra estetiska injektionsbehandlingar. Regeringen ska dock enligt förslag- en i propositionen få meddela föreskrifter om att även annan legitimerad hälso- och sjukvårdspersonal får utföra vissa estetiska behandlingar som omfattas av lagen samt under vilka förutsättningar det får göras. Den som utför en behandling utan att uppfylla föreskrivna kompetenskrav kan dömas till fängelse i högst sex månader.
Enligt förslagen i propositionen ska Inspektionen för vård och omsorg (IVO) vara ansvarig tillsynsmyndighet för de verksamheter som omfattas av lagen om estetiska kirurgiska ingrepp och estetiska injektionsbehand- lingar. Enligt propositionen ska den nya lagstiftningen om estetiska kirurgiska ingrepp och estetiska injektionsbehandlingar träda i kraft den 1 juli 2021.
MDR-förordningen reglerar flera av de produkter som används vid estet- iska ingrepp, men förordningen reglerar inte användningen av dessa pro- dukter. Förslagen i propositionen Lag om estetiska kirurgiska ingrepp och estetiska injektionsbehandlingar syftar till att reglera sådana behandlingar. I artikel 18 finns dock bestämmelser som innebär vissa åligganden för hälso- och sjukvården och dess personal. I den artikeln finns bestämmelser om att information ska lämnas om ett implantat till den som fått implant- atet inopererat i sin kropp, jämför avsnitt 9.7. Vidare finns det bestämmel- ser i EU-förordningarna om spårbarhet genom lagring och förvaring av en produkts unika produktidentifiering (UDI). Denna fråga behandlas i avsnitt 9.11.
7Anmälda organ och ansvarig myndighet
Regeringens förslag: Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om de intyg eller rapporter som får åberopas till stöd för en ansökan om att utses till anmält organ.
I lagen om ackreditering och teknisk kontroll ska det införas en upplysning om att bestämmelser om anmälda organ och myndighet med ansvar för anmälda organ finns i MDR- och IVDR-förordningarna.
Regeringens bedömning: Läkemedelsverket bör även fortsättnings- vis vara myndighet med ansvar för anmälda organ enligt MDR- och IVDR-förordningarna.
Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag och bedömning.
Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till eller har inte lämnat synpunkter på promemorians förslag. Flera remiss- instanser, bland annat E-hälsomyndigheten, Region Skåne och Karolinska Institutet, ser en risk med att det finns få godkända anmälda organ inom EU. Karolinska Institutet föreslår att Läkemedelsverket ska få ansvar för att antalet anmälda organ etableras i tillräcklig utsträckning. E-hälsomynd-
igheten bedömer att bristen på anmälda organ är en risk som både kan
120
hämma den internationella och nationella utvecklingen av medicin- Prop. 2020/21:172 tekniska produkter och att det även utgör en möjlig risk gällande nationell
informations- och cybersäkerhet.
Skälen för regeringens förslag och bedömning
Anmälda organ är oberoende organisationer som ska bistå och övervaka tillverkarnas arbete med att kontrollera och säkerställa att de produkter som släpps ut på marknaden uppfyller gällande regler. Det är vidare mynd- igheter med ansvar för anmälda organ som ska bedöma och utse anmälda organ.
Iartiklarna 35–50 i MDR-förordningen och artiklarna 31–46 i IVDR- förordningen finns bestämmelser om anmälda organ. Många av dessa be- stämmelser finns redan till stor del i kommissionens genomförandeförord- ning (EU) nr 920/2013 av den 24 september 2013 om utseende och över- vakning av anmälda organ i enlighet med rådets direktiv 90/385/EEG om aktiva medicintekniska produkter för implantation och rådets direktiv 93/42/EEG om medicintekniska produkter som reglerar anmälda organ.
Bestämmelserna om anmälda organ i MDR-förordningen respektive IVDR-förordningen började tillämpas redan den 26 november 2017. De bestämmelser som då behövde anpassas till svensk rätt redovisas i propositionen Anpassningar till EU:s nya förordningar om medicinteknik
–del 1 (prop. 2016/17:197). I det lagstiftningsarbetet infördes två bestäm- melser, 9 a och 9 b §§, i lagen (1993:584) om medicintekniska produkter. Dessa bestämmelser behandlas nedan.
Myndighet med ansvar för anmälda organ
Av artikel 35 i MDR-förordningen och artikel 31 i IVDR-förordningen framgår att en medlemsstat som tänker utse ett organ för bedömning av överensstämmelse till anmält organ eller har utsett ett anmält organ för att utföra bedömningar av överensstämmelse enligt förordningen, ska utse en myndighet som har det ansvaret. Denna myndighet kallas enligt förord- ningarna för myndighet med ansvar för anmälda organ. I de efterföljande artiklarna finns flera uppgifter som denna myndighet ska fullgöra. Genom propositionen Anpassningar till EU:s nya förordningar om medicinteknik
–del 1 (prop. 2016/17:197) infördes bestämmelsen 9 a § lagen om medicintekniska produkter. Enligt den bestämmelsen är det regeringen som beslutar vilken myndighet som ansvarar för anmälda organ enligt MDR- och IVDR-förordningarna. I förarbetena konstateras det att den an- svariga myndigheten ska utse och bedöma ärenden om anmälda organ och att dessa ärenden avgörs med bindande beslut. Således får myndigheten befogenhet att bestämma över vissa förhållanden för anmälda organ. I för- arbetena noteras att en sådan befogenhet ska grunda sig på bestämmelse i författning eller på ett konkret beslut av regering eller riksdag. Mot bakgrund av detta gjordes bedömningen att det i lag skulle anges att det var regeringen som utser nämnda myndighet. Av 1 a § förordningen (2007:1205) med instruktion för Läkemedelsverket framgår att Läke- medelsverket är ansvarig myndighet för anmälda organ enligt MDR- och IVDR-förordningarna. Det kan nämnas att det är Styrelsen för ackredit- ering och teknisk kontroll (Swedac) som utsett anmälda organ enligt
direktiven. | 121 |
Prop. 2020/21:172 I detta lagstiftningsarbete är avsikten att lagen om medicintekniska pro- dukter ska upphävas och att de bestämmelser som ska fortsätta att vara giltiga ska överföras till den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter. Som framgår av titeln till den nya lagen så ska den lagen vara ett komplement till EU-för- ordningarna. De flesta materiella bestämmelser kommer således att finnas i EU-förordningarna. Att medlemsstater ska utse en myndighet med ansvar för anmälda organ, för det fall medlemsstaten avser att utse anmälda organ, framgår av artikel 35 i MDR-förordningen och artikel 31 i IVDR-förord- ningen. I MDR- och IVDR-förordningarna finns bestämmelser om dessa myndigheters arbetssätt, exempelvis att de ska inrättas, organiseras och drivas på ett sådant sätt att objektiviteten och opartiskheten i deras verk- samhet värnas och intressekonflikter med organen för bedömning av över- ensstämmelse undviks och att dessa myndigheter ska ha ett tillräckligt antal anställda med lämplig kompetens till förfogande (artikel 35.2 och
122
35.6i MDR-förordningen och artikel 31.2 och 31.6 i IVDR-förordningen). Därutöver finns bestämmelser om myndighetens bedömning av ansök- ningar, om förfarande för att utse anmälda organ, övervakning av anmälda organ och granskning av anmälda organs bedömningar. Det finns således detaljerade bestämmelser om dessa myndigheters organisation och verk- samhet i både MDR- och IVDR-förordningarna. Det som behövs är att Sverige utser en myndighet med ansvar för anmälda organ. Läkemedels- verket bör även fortsättningsvis vara den myndighet med ansvar för anmälda organ som anges i artikel 35 i MDR-förordningen och artikel 31 i IVDR-förordningen. Regeringen avser att meddela föreskrifter om detta i förordning med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen. Bestämmelsen i 9 a § första stycket behöver inte föras över till den nya lagen med komplett- erande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter.
I 9 a § andra stycket lagen om medicintekniska produkter finns en upp- lysningsbestämmelse om att den myndighet som har utsetts till den mynd- ighet som ansvarar för anmälda organ ska fullgöra de uppgifter som följer av MDR- och IVDR-förordningarna. Med tanke på att den nya lagen kom- pletterar EU-förordningarna bedöms denna upplysningsbestämmelse inte behöva överföras till den nya lagen.
Möjlighet att åberopa ackrediteringsintyg
Ett organ som vill bli utsett till anmält organ får ansöka om detta hos den myndighet med ansvar för anmälda organ som en medlemsstat utsett. Ansökan om att utses till ett anmält organ ska innehålla dokumentation som styrker att kraven i bilaga VII till MDR-förordningen är uppfyllda. Av artikel 38.2 i MDR-förordningen framgår det att när det gäller de organisatoriska och allmänna krav och de krav på kvalitetsledning som anges i avsnitten 1 och 2 i bilaga VII till MDR-förordningen så är det möjligt att använda sig av ackreditering till stöd för ansökan i denna del. I avsnitt 1 i bilaga VII regleras organisatoriska och allmänna krav som till exempel att ett anmält organ ska vara inrättat enligt nationell lagstiftning och ska vara oberoende och opartiskt. I avsnitt 2 anges kvalitetslednings- krav som ska uppfyllas av anmälda organ, till exempel krav på viss doku- mentation. I fråga om den här typen av krav får ett giltigt ackrediterings-
intyg och motsvarande utvärderingsrapport utfärdad av ett nationellt Prop. 2020/21:172 ackrediteringsorgan i enlighet med förordning (EG) nr 765/2008 lämnas
in och intyget ska beaktas under bedömningen av ansökan om att få bli utsett till ett anmält organ. Motsvarande bestämmelser finns för medicin- tekniska produkter för vitro-diagnostik (artikel 34.2 och avsnitten 1 och 2 i bilaga VII till IVDR-förordningen). Det kan nämnas att i Sverige är det Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll (Swedac) som beslutar i fråga om nämnda ackreditering och som beviljar den genom att utfärda ackrediteringsintyget, jämför 5 § lagen (2011:791) om ackreditering och teknisk kontroll.
Bestämmelserna i MDR- och IVDR-förordningarna anpassades till svensk rätt genom införandet av 9 b § lagen om medicintekniska produkt- er. Enligt den bestämmelsen får ett organ som ansöker om att få bli ett anmält organ åberopa ett ackrediteringsintyg som utfärdats enligt 5 § lagen om ackreditering och teknisk kontroll. Bestämmelsen infördes i lagen om medicintekniska produkter för att det skulle bli tydligt för de anmälda organen och tillämparen i övrigt att ackrediteringsmöjligheten fanns kvar i denna begränsade del.
När EU-förordningarna om medicintekniska produkter börjar tillämpas kommer huvuddelen av de materiella bestämmelserna att finnas i dessa förordningar och endast kompletterande bestämmelser kommer att finnas i den nya lagen eller i annan lagstiftning. Det bedöms som lämpligt att den närmare regleringen om vilka intyg som kan åberopas av den som ansöker om att bli ett anmält organ införs i förordning, i stället för lag. Det föreslås därför att det i den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter införs ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om de intyg eller rapporter som får åberopas till stöd för en ansökan om att utses till anmält organ.
Avgifter och tystnadsplikt
Genom propositionen Anpassningar till EU:s nya förordningar om medicinteknik – del 1 (prop. 2016/17:197) gjordes även ändringar i be- stämmelser om tystnadsplikt och avgifter. Bestämmelser om tystnadsplikt och avgifter behandlas i avsnitt 12.3 och 14.
Ytterligare krav på anmälda organ
Av skäl 55 i ingressen till MDR-förordningen och skäl 51 i ingressen till IVDR-förordningen framgår det att medlemsstaterna får, särskilt med tanke på sitt ansvar för att organisera och tillhandahålla hälso- och sjuk- vård, fastställa ytterligare krav på anmälda organ som utsetts för bedöm- ning av överensstämmelse av produkter och som är etablerade på deras territorium, när det gäller frågor som inte regleras av förordningarna. Sådana ytterligare fastställda krav bör inte påverka tillämpningen av mer specifik övergripande unionslagstiftning om anmälda organ och likabe- handling av anmälda organ. I dagsläget har inte Läkemedelsverket eller någon annan myndighet framfört att det finns något sådant behov. Någon sådan reglering föreslås därför inte i denna proposition.
123
Prop. 2020/21:172
124
Följdändring
I 9 a § andra stycket lagen om ackreditering och teknisk kontroll anges det att bestämmelser om ansvarig myndighet för att utse och anmäla organ enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 och Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/746 finns i lagen om medicintekniska produkter. Eftersom lagen om medicintekniska produkter ska upphävas ska hänvisningen till den lagen tas bort. I stället ska det anges att bestämmelser om anmälda organ och myndighet med ansvar för anmälda organ finns i MDR- och IVDR-förordningarna.
Risker
Flera remissinstanser, bland annat E-hälsomyndigheten, Region Skåne och Karolinska Institutet, ser en risk med att det finns få godkända anmälda organ inom EU och när remissinstanserna skrev sina yttrande fanns inte heller något godkänt anmält organ inom Sverige. Karolinska Institutet föreslår att Läkemedelsverket får ansvar för att antalet anmälda organ etableras i tillräcklig utsträckning. Region Skåne ser en risk att den be- gränsade kapaciteten hos anmälda organ inom EU kan leda till att produkt- er inte kan certifieras enligt MDR-förordningen i tid. Därmed ser regionen en risk för en bristande tillgång på medicintekniska produkter alternativt att en monopolsituation uppstår när tillverkare ska börja tillämpa bestäm- melserna i MDR-förordningen. E-hälsomyndigheten bedömer att bristen på anmälda organ är en risk som både kan hämma den internationella och nationella utvecklingen av medicintekniska produkter och att det även utgör en möjlig risk gällande nationell informations- och cybersäkerhet. När det gäller vårdinformationssystemen som utgör en kritisk infrastruktur för landets hälso- och sjukvård anser E-hälsomyndigheten att säkerhets- risken är särskilt påtaglig då de anmälda organen ska kontrollera och analysera de eventuella brister som finns i dessa system. Dessutom krävs att när vårdinformationssystem ska ansluta mot nationella läkemedels- listan hos E-hälsomyndigheten, vilket är senast juni 2022, behöver de vara godkända enligt MDR-förordningen. Förhållandet att det finns få certifi- erade anmälda organ i Europa, och ännu inget i Sverige, som kan godkänna medicintekniska produkter enligt det nya regelverket bedömer E-hälso- myndigheten vara en kritisk faktor. Regeringen noterar att den brist på anmälda organ som E-hälsomyndigheter pekar på till stor del har berott på Storbritanniens utträde ur EU. Utvecklingen har varit gynnsam, och det finns för närvarande runt 20 anmälda organ för MDR-förordningen inom EU och Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) men utanför Storbritannien. Av dessa är svenska Intertek Medical Notified Body AB ett sådant anmält organ. För IVDR-förordningen finns för närvarande runt fem anmälda organ, ingen av dessa finns i Sverige. Regeringen fortsätter att följa utvecklingen och ser gärna att fler anmälda organ är placerade i Sverige.
8 | Behörig myndighet | Prop. 2020/21:172 |
|
Regeringens bedömning: Läkemedelsverket bör även fortsättningsvis vara behörig myndighet enligt MDR- och IVDR-förordningarna med undantag för de områden där Inspektionen för vård och omsorg (IVO) är behörig myndighet.
IVO bör vara behörig myndighet för egentillverkade produkter enligt artikel 5.5 i MDR-förordningen och artikel 5.5 i IVDR-förordningen, för sådan genetisk information, rådgivning och sådant informerat sam- tycke som avses i artikel 4 i IVDR-förordningen och för att information om implantat lämnas. IVO bör också vara behörig myndighet för de krav på lagring och förvaring av den unika produktidentifieringen (UDI) som uppställs på hälso- och sjukvården och hälso- och sjukvårdspersonal.
Läkemedelsverket bör även fortsättningsvis vara den behöriga mynd- igheten för mänskliga vävnader och celler som avses i kapitel II avsnitt 5.3.1 a i bilaga IX till MDR-förordningen.
Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens bedömning. I promemorian föreslås det att IVO ska vara behörig myndighet för sådana implantatkort och sådan information som avses i artikel 18.2 i MDR-förordningen.
Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till eller har inte lämnat synpunkter på promemorians förslag. Läkemedels- verket påpekar att IVO inte är behörig myndighet för implantatkort, vilket Läkemedelsverket anser ligger under Läkemedelsverkets bemyndigande. Enligt Läkemedelsverket har IVO tillsyn över vårdens överlämnande av informationen (inklusive implantatkortet). Region Skåne finner att hälso- och sjukvårdsgivare kan tvingas hantera anvisningar m.m. från två olika myndigheter, Läkemedelsverket och IVO. Regionen noterar att dessa myndigheter har delvis olika inriktning och innebörd och regionen pekar på att det är viktigt att det säkerställs att berörda myndigheter samverkar för att möjliggöra en effektiv hantering för hälso- och sjukvården.
Skälen för regeringens bedömning
Iflera bestämmelser i EU-förordningarna anges att behörig myndighet ska få information, handlingar, samarbeta med aktörer och vidta åtgärder såsom att förbjuda eller begränsa tillhandahållandet av en produkt, dra tillbaka en produkt eller återkalla den (jfr exempelvis artiklarna 6, 10–11, 13–14, 16 i MDR- och IVDR-förordningarna och artikel 25.2 i MDR- förordningen). I andra bestämmelser anges att viss information ska hållas tillgänglig för medlemsstaternas behöriga myndigheter, exempelvis EU- försäkran och belägg för att en artikel som ska ersätta en originaldel inte inverkar negativt på produktens säkerhet eller prestanda. Det kan nämnas att EU-försäkran om överensstämmelse är ett intyg om att de grund- läggande hälso- och säkerhetskraven är uppfyllda.
Enligt artikel 101 i MDR-förordningen och artikel 96 i IVDR-förord- ningen ska medlemsstaterna utse en eller flera behöriga myndigheter som
ska ansvara för genomförandet av förordningarna. Medlemsstaterna ska se | 125 |
|
Prop. 2020/21:172 till att deras myndigheter har de befogenheter, de resurser, den utrustning och de kunskaper som krävs för att myndigheterna ska kunna utföra sina uppgifter enligt förordningarna på rätt sätt. Medlemsstaterna ska anmäla de behöriga myndigheternas namn och kontaktuppgifter till kommission- en, som ska offentliggöra en förteckning över behöriga myndigheter.
126
I propositionen Anpassningar till EU:s nya förordningar om medicintek- nik – del 1 (prop. 2016/17:197) gjordes bedömningen att eftersom Läke- medelsverket var behörig myndighet för medicintekniska produkter enligt EU-direktiven så var det naturligt att Läkemedelsverket fortsatte att ha denna roll även enligt EU-förordningarna om medicintekniska produkter. Regeringen anser att Läkemedelsverket även fortsättningsvis bör vara behörig myndighet enligt MDR- och IVDR-förordningarna.
Av 28 § förordningen (2020:57) med instruktion för Läkemedelsverket och 3 b § förordningen (2013:176) med instruktion för IVO framgår i vilken utsträckning Läkemedelsverket och IVO är behöriga myndigheter för medicintekniska produkter enligt MDR- och IVDR-förordningarna. I promemorian bedömdes det att IVO även fortsättningsvis bör vara behörig myndighet när det gäller egentillverkade produkter, information om genetiska tester och att information om implantat lämnas till personer som fått dessa inopererade i sig. Därutöver föreslogs det att IVO skulle vara behörig myndighet gällande lagring och förvaring av UDI i vissa fall. I dessa fall bör Läkemedelsverket inte vara behörig myndighet. Regeringens bedömning är att Läkemedelsverket ska vara behörig myndighet utom i de fall där IVO pekas ut som behörig myndighet. I vilken omfattning som IVO kommer att vara behörig myndighet kommer att bedömas närmare när förordningarna utarbetas, men för att förstå hur svensk rätt ska anpassas till EU-förordningarna så anges det dock nedan inom vilka områden som IVO i nuläget bedöms utses som behörig myndighet.
Region Skåne anser att det finns en risk när hälso- och sjukvårdsgivare får anvisningar m.m. från två olika myndigheter med delvis olika inriktning och innebörd. Regionen finner att det är viktigt att det säkerställs att berörda myndigheter samverkar för att möjliggöra en effektiv hantering för hälso- och sjukvården. Regeringen bedömer att vilken myndighet som är behörig myndighet inom ett visst område kommer att bli tydligt reglerat i svensk rätt. Att myndigheterna ska samverka framgår av 8 § förvaltnings- lagen (2017:900) där det anges att en myndighet inom sitt verksamhets- område ska samverka med andra myndigheter. Ytterligare förtydligande bedöms inte behövas.
Egentillverkade produkter
I artikel 5.5 i MDR-förordningen respektive artikel 5.5 i IVDR-förord- ningen finns bestämmelser om egentillverkade produkter. Dessa är pro- dukter som tillverkas och används inom hälso- och sjukvårdsinstitutioner. Bakgrunden till bestämmelserna är att hälso- och sjukvårdsinstitutioner ska ha möjlighet att tillverka, förändra och använda produkter internt för att, i icke-industriell skala, tillgodose målpatientgruppers särskilda behov som inte kan tillgodoses på lämplig prestandanivå genom en likvärdig pro- dukt som är tillgänglig på marknaden. Därför undantas de egentillverkade produkterna från bestämmelserna i förordningarna i de fall dessa tillverkas och används endast inom hälso- och sjukvårdsinstitutioner. Dock ska de
relevanta allmänna kraven på säkerhet och prestanda i bilaga I till MDR- Prop. 2020/21:172 förordningen och i bilaga I till IVDR-förordningen tillämpas på dessa
produkter.
I fråga om uttrycket hälso- och sjukvårdsinstitutioner så anges det i skäl
30i MDR-förordningen och skäl 29 i IVDR-förordningen att bland dessa institutioner ingår sjukhus och institutioner såsom laboratorier och folk- hälsoinstitutioner som stöder hälso- och sjukvårdssystemet eller tillgodo- ser patientbehov men som inte direkt behandlar eller vårdar patienter. Av nämnda skäl anges även att uttrycket hälso- och sjukvårdsinstitution inte omfattar inrättningar som i första hand har som syfte att främja hälsofrågor eller en hälsosam livsstil, såsom gym, span, friskvårds- och tränings- anläggningar. Det undantag som gäller för hälso- och sjukvårds- institutioner gäller följaktligen inte för de senare nämnda inrättningarna.
Med anledning av propositionen Anpassningar till EU:s nya förordning- ar om medicinteknik – del 1 (prop. 2016/17:197) utsågs IVO till behörig myndighet för egentillverkade produkter. I likhet med promemorians slut- sats så finner regeringen att det saknas anledning att i detta lagstiftnings- arbete göra en annan bedömning.
Frågor om möjlighet att meddela föreskrifter över dessa produkter behandlas i avsnitt 9.4.
Genetisk information
När genetiska tester används inom hälso- och sjukvården för diagnostik, förbättring av behandlingar och prediktiv eller prenatal testning, ska med- lemsstaterna säkerställa att den person som testas eller, i tillämpliga fall, hans eller hennes lagligen utsedda ställföreträdare, får relevant informa- tion om det genetiska testets art, betydelse och konsekvenser, enligt vad som är lämpligt. Detta framgår av artikel 4 i IVDR-förordningen.
IVO har i förordningen (2013:176) med instruktion för IVO utsetts till |
|
behörig myndighet för genetisk information, rådgivning och sådant |
|
informerat samtycke som avses i artikel 4 i IVDR-förordningen. IVO bör |
|
även fortsättningsvis vara behörig myndighet inom detta område. |
|
Frågor om möjligheten att meddela föreskrifter när det gäller artikel 4 i |
|
IVDR-förordningen behandlas i avsnitt 9.1. |
|
Implantatkort och information om implantat till patienter |
|
Den information om ett implantat som en tillverkare ska tillhandahålla |
|
framgår av artikel 18.1 i MDR-förordningen. Den information som ska |
|
lämnas är bland annat information som gör det möjligt att identifiera pro- |
|
dukten, information om varningar och försiktighetsåtgärder och informa- |
|
tion om hur produkten ska användas. Viss information ska även tillhanda- |
|
hållas på ett implantatkort som tillverkaren ska tillhandahålla tillsammans |
|
med produkten. |
|
Av artikel 18.1 i MDR-förordningen framgår även att informationen om |
|
implantatet ska vara snabbt tillgänglig för den patient som fått implantat |
|
inopererat i sig och den ska ges på det eller de språk som den berörda |
|
medlemsstaten har fastställt. Informationen ska vidare vara skriven på ett |
|
sätt som lätt kan förstås av en lekman och ska vid behov uppdateras. |
|
Enligt artikel 18.2 i MDR-förordningen ska medlemsstaterna kräva att |
|
hälso- och sjukvårdsinstitutionerna ger den information som anges i artikel | 127 |
|
Prop. 2020/21:172
128
18.1tillsammans med implantatkortet till en patient som fått ett implantat inopererat i sig. IVO har i förordningen med instruktion för IVO utsetts till behörig myndighet för sådana implantatkort och sådan information som avses i artikel 18.2. I promemorian föreslogs det att IVO även fort- sättningsvis bör vara behörig myndighet i dessa avseenden. Läkemedels- verket har i sitt remissvar angett att Läkemedelsverket är behörig myndig- het när det gäller implantatkort och att IVO har tillsyn över vårdens över- lämnande av informationen (inklusive implantatkortet) i samband med implantation. Regeringen håller med om vad Läkemedelsverket anför och anser att IVO bör vara behörig myndighet i fråga om att information om ett implantat lämnas till den person som fått ett implantat inopererat i sig.
Frågor om informationskrav och språkkrav på den information som ska lämnas behandlas i avsnitt 9.7 och 9.8.
Behörig myndighet när det gäller lagring och förvaring av UDI inom hälso- och sjukvården
IMDR- och IVDR-förordningarna införs ett system med unik produkt- identifiering (UDI). Alla produkter ska märkas med UDI. Undantagna från detta krav är specialanpassade produkter, egentillverkade produkter, pröv- ningsprodukter och produkter avsedda för prestandastudier. Som anges i avsnitt 9.11 är syftet med denna spårbarhet att öka effektiviteten avseende säkerhetsrelaterade åtgärder för produkter som släppts ut på marknaden.
I artikel 27.9 i MDR-förordningen anges att hälso- och sjukvårdsinstitu- tioner ska lagra och förvara UDI för de produkter som tillhör implantat i klass III och som de har levererat eller som har levererats till dem. I avsnitt 9.11 ges regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer rätt att meddela föreskrifter om att hälso- och sjukvårdsinstitutioner ska lagra och förvara UDI även för andra produkter än implantat i klass III och som har levererats till dem. Ett ytterligare bemyndigande föreslås också i det avsnittet och det bemyndigandet ger rätt att meddela föreskrifter om att hälso- och sjukvårdspersonal ska lagra och förvara UDI. I samma avsnitt behandlas även frågan om lagring och förvaring av UDI för produkter som är avsedda för estetiska eller andra icke-medicinska ändamål och som anges i bilaga XVI till MDR-förordningen.
IVO är den myndighet som har tillsynsansvar över hälso- och sjukvård- en och dess personal. Detta framgår av 7 kap. 1 § patientsäkerhetslagen (2010:657). För de åtgärder som vidtas inom hälso- och sjukvården eller av hälso- och sjukvårdspersonal bör IVO vara behörig myndighet. IVO bör därmed vara behörig myndighet för de krav på lagring och förvaring av UDI som uppställs på hälso- och sjukvården och hälso- och sjukvårdspersonal.
Behörig myndighet för mänskliga vävnader och celler
I artikel 1.10 i MDR-förordningen anges att en produkt som när den släpps ut på marknaden eller tas i bruk innehåller icke-viabla vävnader eller celler från människa eller derivat därav, ska bedömas och godkännas i enlighet med MDR-förordningen. Detta under förutsättning att de icke-viabla vävnaderna eller cellerna eller derivatet är en integrerad del i produkten och att dessa har en verkan som understöder produktens verkan. För dessa vävnader och celler som ingår i produkten eller som används till derivat
som ingår i produkten ska bestämmelserna om donation, tillvaratagande Prop. 2020/21:172 och kontroll i direktiv 2004/23/EG om fastställande av kvalitets- och säkerhetsnormer för donation, tillvaratagande, kontroll, bearbetning, kon-
servering, förvaring och distribution av mänskliga vävnader och celler tillämpas. I de fall en produkt innehåller vävnader, celler eller derivat därav som har en huvudsaklig verkan och inte understöder produktens verkan, och om artikeln inte omfattas av förordning (EG) nr 1394/2007, ska artikeln dock omfattas av direktiv 2004/23/EG. I sådant fall ska de relevanta allmänna kraven på säkerhet och prestanda i bilaga I till MDR- förordningen tillämpas när det gäller produktens säkerhet och prestanda.
Innan en produkt släpps ut på marknaden ska tillverkaren enligt artikel
52i MDR-förordningen göra en bedömning av överensstämmelse avse- ende produkten i enlighet med de tillämpliga förfarandena för bedömning av överensstämmelse som anges i bilagorna IX–XI till MDR-förordningen (”bedömning av överensstämmelse” innebär enkelt uttryckt en prövning av att specificerade krav avseende en produkt är uppfyllda). Av kapitel II avsnitt 5.3.1 a i bilaga IX till MDR-förordningen framgår att för de pro- dukter som innehåller icke-viabla vävnader eller celler från människa eller derivat därav som har en verkan som understöder produktens verkan, ska ett vetenskapligt yttrande utfärdas av en av de behöriga myndigheter som utsetts av medlemsstaterna i enlighet med direktiv 2004/23/EG (behörig myndighet för mänskliga vävnader och celler) om aspekter som rör dona- tion, tillvaratagande och kontroll av vävnader eller celler från människa eller derivat därav.
Av artikel 89.6 i MDR-förordningen framgår det att den behöriga mynd- igheten för mänskliga vävnader och celler ska underrättas om ett allvarligt tillbud eller en korrigerande säkerhetsåtgärd på marknaden som kan hän- föras till derivat av vävnader eller celler från människa som använts vid tillverkning av produkten och om det rör sig om produkter som omfattas av MDR-förordningen i enlighet med artikel 1.10.
Läkemedelsverket har i 3 a § förordningen (2008:414) om kvalitets- och säkerhetsnormer vid hantering av mänskliga vävnader och celler utsetts till den behöriga myndighet för mänskliga vävnader och celler som avses i kapitel II avsnitt 5.3.1 a i bilaga IX till MDR-förordningen. Ytterligare regleringar behövs inte med anledning av kapitel II avsnitt 5.3.1 a i bilaga IX till MDR-förordningen och artikel 89.6 i MDR-förordningen.
9Specifika bemyndiganden och reglering om bevarande av dokumentation
9.1Genetiska tester
Regeringens förslag: Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om den information som ska ges till patienten och om den tillgång till rådgivning som ska finnas i fråga om ett genetiskt test enligt artikel 4 i IVDR-förordningen.
129
Prop. 2020/21:172 Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till
eller har inte lämnat synpunkter på promemorians förslag. Statens medicinsk-etiska råd (Smer) och Lunds universitet föreslår att kraven på information om genetiska tester även ska omfatta sådana genetiska själv- tester som används utanför hälso- och sjukvården och som ger information om anlag för ett medicinskt tillstånd eller en sjukdom. Lunds universitet anser även att det finns anledning att se över behovet av ytterligare regler- ingar gällande genetiska tester som görs såväl inom som utanför hälso- och sjukvården, exempelvis när det gäller tester på barn. Smer anför även att regleringen när det gäller den information som ska ges till patienten och om den tillgång till rådgivning som ska finnas i fråga om ett genetiskt test länge har varit bristfällig. Liknande synpunkt framför även Sveriges Kom- muner och Regioner (SKR). Sahlgrenska Universitetssjukhuset anser att begreppet genetisk ”vägledning” är att föredra framför ”rådgivning” efter- som det begreppet ligger i linje med den internationella benämningen ”counseling”.
Skälen för regeringens förslag: I artikel 4 i IVDR-förordningen anges det att när genetiska tester används på personer inom hälso- och sjukvård- en för diagnostik, förbättring av behandlingar och prediktiv eller prenatal testning, ska medlemsstaterna säkerställa att den person som testas eller, i tillämpliga fall, hans eller hennes lagligen utsedda ställföreträdare, får relevant information om det genetiska testets art, betydelse och konsek- venser, enligt vad som är lämpligt. I dessa fall ska medlemsstaterna säker- ställa att det finns lämplig tillgång till rådgivning vid användning av genet- iska tester som ger information om genetiska anlag för medicinska tillstånd eller sjukdomar som allmänt anses obehandlingsbara enligt rådande veten- skap och teknik. Enligt bestämmelsen krävs det inte tillgång till rådgivning i de fall där diagnosen av ett medicinskt tillstånd och en sjukdom, som det redan är känt att den person som testas har, bekräftas genom ett genetiskt test eller i fall där en produkt för behandlingsvägledande diagnostik används. Sahlgrenska Universitetssjukhuset anser att begreppet genetisk ”vägledning” är att föredra före ”rådgivning” eftersom det är mer i linje med den internationella benämningen ”counseling”. Regeringen finner att en terminologi som professionen använder är att föredra men eftersom ordet ”counseling” har översatts till ”rådgivning” i EU-förordningen så kommer det senare ordet att användas även i svensk lagstiftning.
Av artikel 4.4 följer att medlemsstaterna ges möjlighet att anta eller bi- behålla åtgärder på nationell nivå som ger patienten ett mer omfattande skydd, är mer specifika eller avser informerat samtycke.
Den hälso- och sjukvård som avses i artikel 4 är den som definieras i artikel 3 a i Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/24/EU av den 9 mars 2011 om tillämpningen av patienträttigheter vid gränsöverskridan- de hälso- och sjukvård. Hälso- och sjukvård definieras i den artikeln som hälso- och sjukvårdstjänster som hälso- och sjukvårdspersonal tillhanda- håller patienter i syfte att bedöma, bibehålla eller återställa deras hälsotill- stånd, inbegripet förskrivning, utlämning och tillhandahållande av läke- medel och medicinska hjälpmedel. I nu avsett sammanhang är den hälso- och sjukvård som avses i artikel 4 densamma som hälso- och sjukvård en- ligt hälso- och sjukvårdslagen (2017:30). Av 2 kap. 1 § samma lag framgår
130
att med hälso- och sjukvård avses åtgärder för att medicinskt förebygga, utreda och behandla sjukdomar och skador.
Bestämmelser om genetiska undersökningar, fosterdiagnostik, genetisk fosterdiagnostik och preimplantatorisk genetisk diagnostik finns i lagen (2006:351) om genetisk integritet m.m. Socialstyrelsen har, med stöd av 2 § förordningen (2006:358) om genetisk integritet m.m., meddelat i före- skrifter (SOSFS 2012:20) om fosterdiagnostik och preimplantatorisk genetisk diagnostik. I dessa föreskrifter finns närmare bestämmelser om den information som ska ges till den kvinna eller det par som väntar barn.
I 3 kap. patientlagen (2014:821) finns även allmänna bestämmelser om information som en patient ska få. För gentester som inte rör foster- diagnostik och preimplantatorisk genetisk diagnostik är det enbart bestäm- melserna i patientlagen som i dagsläget blir aktuella. Bestämmelserna i 3 kap. patientlagen är generellt formulerade och den som ansvarar för vården är skyldig att ha de processer och rutiner som krävs för att patienten ska få den information som är relevant utifrån det enskilda fallet. I proposi- tionen Patientlag (prop. 2013/14:106) anges att i informationsskyldigheten enligt 3 kap. 1 § 1 får bland annat anses ligga att informera om resultatet av undersökningar, provtagningar och dylikt. Av förarbetena framgår det vidare att det är av stor vikt att patienten får information även om vad som händer när han eller hon har lämnat hälso- och sjukvårdsinrättningen. Patienten ska därför enligt 3 kap. 1 § 7 informeras om eftervård, dvs. upp- följande behandling, exempelvis läkemedelsbehandling, diet eller reha- bilitering. Informationen bör ges så snart som möjligt, men senast då patienten lämnar vårdinrättningen. Enligt förarbetena är paragrafen inte avsedd att tolkas uttömmande. Om patienten behöver ytterligare informa- tion måste sådan naturligtvis ges. Förarbetena uppmärksammar dock att det, å andra sidan, inte alla gånger är aktuellt att informera enligt samtliga punkter i paragrafen. Informationen ska således anpassas efter vad som är relevant i det enskilda fallet (prop. 2013/14:106 s. 114).
Information behövs för att patienten ska kunna utöva sitt självbestäm- mande och ta ställning till om han eller hon vill acceptera den vård som erbjuds, men det underlättar också för patienten att känna ökad kontroll över sin tillvaro genom att undanröja eller minska ovisshet och möjliggöra planering. Möjligheten till information är av avgörande betydelse för patientens möjlighet att utöva självbestämmande och vara delaktig i vård- en och bör därför genomsyra hela hälso- och sjukvården (prop. 2013/14:106 s. 47). Det krav på information som anges i artikel 4 i IVDR- förordningen kan således anses reglerat i nuvarande lagstiftning.
Det kan dock uppstå behov av att meddela föreskrifter med anledning av artikel 4 i IVDR-förordningen, och det föreslås därför att det införs ett bemyndigande om att regeringen eller den myndighet som regeringen be- stämmer ska få meddela föreskrifter om den information som ska ges till patienten och om den tillgång till rådgivning som ska finnas i fråga om ett genetiskt test i enlighet med artikel 4. Frågan är i vilken författning detta bemyndigande bör införas.
Begreppet genetiska tester är inte definierat i IVDR-förordningen. I lagen (2006:351) om genetisk integritet m.m. används uttrycket genetisk undersökning. Det uttrycket är definierat i 1 kap. 5 § den lagen som en undersökning inom hälso- och sjukvården eller medicinsk forskning som syftar till att ge upplysning om en människas arvsmassa genom molekylär-
Prop. 2020/21:172
131
Prop. 2020/21:172 genetisk, mikrobiologisk, immunologisk, biokemisk, cytogenetisk eller därmed jämförlig analysmetod eller genom inhämtande av upplysningar om hans eller hennes biologiska släktingar. I det uttrycket bedöms genetiska tester kunna ingå.
Det föreslås dock att det föreslagna bemyndigandet införs i den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter, eftersom den nya lagen är just kompletterande till IVDR-förordningen. Ytterligare ändringar i lag bedöms inte behövas med anledning av artikel 4 i IVDR-förordningen.
Sahlgrenska Universitetssjukhuset bedömer att det även bör finnas vägledning vid testning av tillstånd som redan bedöms diagnostiserade men som bekräftas med genetiskt test såsom till exempel ärftlig cancer eller Huntingtons sjukdom. I likhet med universitetssjukhusets bedömning så anser regeringen att sådan vägledning bör kunna hanteras i nationella bestämmelser såsom myndighetsföreskrifter. Sådana myndighetsföre- skrifter kan meddelas med stöd av 8 kap. 8 § lagen om genetisk integritet
m.m.och 2 § förordningen om genetisk integritet m.m. Smer och Lunds universitet föreslår att kraven på information om genetiska tester även ska omfatta sådana genetiska självtester som ger information om anlag för ett medicinskt tillstånd eller en sjukdom. Smer anför vidare att rådet har publicerat en rapport Smer kommenterar 2019:1 DNA-testning av barn utanför hälso- och sjukvården. I kommentaren framhöll rådet bland annat att det finns behov av reglering när det gäller genetiska självtester, framför allt bör det vara ett krav på att genetiska analyser åtföljs av ändamålsenlig information samt erbjudande om professionell genetisk vägledning. Lunds universitet pekar även på att bestämmelserna i artikel 4 i IVDR-förord- ningen är minimibestämmelser som innebär att medlemsstaterna får anta nationella bestämmelser som ger personer ett mer omfattande skydd. Enligt universitetet kan avsaknaden av reglering av tester utanför hälso- och sjukvården medföra risker för personer som genomgår testningen, samt kraftigt begränsa barns rättigheter. Universitet anser även att det finns behov av att införa bestämmelser om att sådana hälsorelaterade tester inom hälso- och sjukvården som kan avstås inte ska utföra på barn tills det att barnet kan ge ett giltigt samtycke. Enligt regeringens mening är dock fråg- or om att reglera genetiska tester, utöver vad artikel 4 i IVDR-förordningen kräver, av en sådan karaktär att det krävs ytterligare utredning av frågan. Någon sådan utredning har inte kunnat göras inom det nu aktuella lagstift- ningsarbetet.
Smer framför att det är angeläget att det meddelas föreskrifter om den information som ska ges till patienten och om den tillgång till rådgivning som ska finnas i fråga om ett genetiskt test i enlighet med artikel 4 IVDR- förordningen. Smer anser att regleringen på detta område länge har varit bristfällig. Liknande synpunkter framför även SKR. Detta är enligt regeringen en fråga som inte kan behandlas i detta lagstiftningsärende.
Frågan om behörig myndighet behandlas i avsnitt 8.
132
9.2 | Specialanpassade produkter | Prop. 2020/21:172 |
Regeringens förslag: Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om vilka yrkeskvalifikationer den person som ger skriftliga anvisningar för utformningen av en specialanpassad produkt ska ha i enlighet med artikel 2.3 i MDR- förordningen.
Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till
eller har inte lämnat synpunkter på promemorians förslag. Sverige Kom- muner och Regioner (SKR) stöder förslaget att Läkemedelsverket ska ges bemyndigande att meddela ytterligare föreskrifter om specialanpassade produkter, eftersom anpassningen både kan göras hos tillverkarna och hos vårdgivarna. Förbundet anser dock att frågan om yrkeskvalifikationer för behörigheten att ge skriftliga anvisningar för tillverkning av special- anpassade produkter borde kunna fastslås direkt i en förordning i stället för att regleras i en kompletterande föreskrift.
Skälen för regeringens förslag: Av artikel 2.3 i MDR-förordningen framgår att en specialanpassad produkt är en produkt som tillverkats efter skriftlig anvisning från en person som genom sina yrkeskvalifikationer är behörig enligt nationell rätt och som på sitt ansvar ger speciella konstruk- tionsegenskaper åt produkten som är avsedd att användas endast för en viss patient och uteslutande för dennes individuella förhållanden och behov.
I svensk rätt bör det således anges vilka yrkeskvalifikationer som den personen ska ha för att vara behörig att ge skriftliga anvisningar för till- verkning av en specialanpassad produkt. Ett bemyndigande bör införas i den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela sådana föreskrifter. Om föreskrifter om yrkeskvalifikationer ska finnas i förordning såsom SKR föreslår eller i myndighetsföreskrift är en bedömning som får göras när förordningen utformas.
9.3Angränsande produkter
Regeringens förslag: Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om att krav som följer av eller väsentligen motsvarar kraven enligt MDR-förordningen, IVDR-förord- ningen eller lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förord- ningar om medicintekniska produkter även ska gälla för sådana pro- dukter som inte omfattas av EU-förordningarna men som i fråga om användningen står nära medicintekniska produkter.
133
Prop. 2020/21:172 Regeringens bedömning: Bemyndigandet i lagen om medicintekni- ska produkter om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att lagen om medicintekniska produkter helt eller delvis inte ska gälla i fråga om vissa produkter bör inte överföras till den nya lagen.
134
Promemorians förslag och bedömning överensstämmer med regeringens förslag och bedömning.
Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till eller har inte lämnat synpunkter på promemorians förslag. Sveriges Kommuner och Regioner (SKR) efterlyser ett förtydligande om Läke- medelsverkets föreskrifter om nationella medicinska informationssystem (NMI) ska finnas kvar även efter det att MDR- och IVDR- förordningen börjar tillämpas.
Skälen för regeringens förslag och bedömning: I 2 § lagen (1993:584) om medicintekniska produkter anges en definition av medicintekniska produkter. Enligt bestämmelsens första stycke är en medicinteknisk pro- dukt en produkt som enligt tillverkarens uppgift ska användas, separat eller i kombination med annat, för att hos människor
1.påvisa, förebygga, övervaka, behandla eller lindra en sjukdom,
2.påvisa, övervaka, behandla, lindra eller kompensera en skada eller en funktionsnedsättning,
3.undersöka, ändra eller ersätta anatomin eller en fysiologisk process,
eller
4.kontrollera befruktning.
Av 3 § framgår att lagen även gäller tillbehör till en medicinteknisk produkt.
Enligt 4 § lagen om medicintekniska produkter får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer föreskriva att lagen ska gälla även andra produkter än de medicintekniska produkter som anges i 2 eller 3 §. Detta bemyndigande gäller för produkter som i fråga om användning står nära medicintekniska produkter. Det kan exempelvis vara en produkt som används i hälso- och sjukvården eller annars i något av de syften som anges i 2 §, men som inte tillverkats i denna avsikt och därför faller utanför de- finitionen. Läkemedelsverket har med stöd av bland annat 2 § förordning- en (1993:876) om medicintekniska produkter meddelat föreskrifter om att s.k. nationella medicinska informationssystem (NMI) ska omfattas av lagen om medicintekniska produkter.
Liknande bemyndiganden som det i 4 § lagen om medicintekniska pro- dukter bedöms behövas även efter det att MDR- och IVDR-förordningarna börjar tillämpas. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestäm- mer föreslås därför få meddela föreskrifter om att krav som följer av be- stämmelser i MDR-förordningen, IVDR-förordningen eller lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter även ska gälla sådana produkter som inte omfattas av förord- ningarna men som i fråga om användningen står nära medicintekniska pro- dukter. Det nya bemyndigandet ska även omfatta möjligheten att före- skriva om vissa modifierade krav, som väsentligen motsvarar de krav som finns i MDR- och IVDR-förordningarna. Denna möjlighet att modifiera krav behövs eftersom det inte är fråga om just medicintekniska produkter.
Bemyndigandet bör därför även ge möjlighet att meddela föreskrifter om Prop. 2020/21:172 krav som väsentligen motsvarar kraven i EU-förordningarna eller i den
nya kompletterande lagen. SKR efterlyser ett förtydligande om Läke- medelsverkets föreskrifter om nationella medicinska informationssystem (NMI) ska finnas kvar även efter det att MDR- och IVDR- förordningarna börjar tillämpas. Regeringens avsikt är att föreskrifter även fortsättnings- vis ska få meddelas om angränsande produkter såsom NMI. Med stöd av punkt 16 i ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna till den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekn- iska produkter kommer bemyndigandet om angränsande produkter i 4 § lagen om medicintekniska produkter att fortsätta att gälla fram till den 26 maj 2022.
Föreskrifter med stöd av ovan nämnda bemyndiganden måste naturligt- vis utformas med beaktande av EU-rätten. Detta gäller såväl för regeringen som på myndighetsnivå. Behov av övergångsbestämmelser med anledning av detta bemyndigande behandlas i avsnitt 18.10.
I 4 § lagen om medicintekniska produkter finns ytterligare ett bemyn- digande som innebär att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer även får meddela föreskrifter om att lagen om medicintekniska produkter helt eller delvis inte ska gälla i fråga om vissa produkter. När den bestämmelsen infördes var tanken att regeringen eller myndigheten skulle kunna utesluta en produkt som i och för sig är en medicinteknisk produkt men som bör kontrolleras enbart enligt annan lagstiftning, till exempel lagstiftningen om kemiska produkter, strålskydds- eller läke- medelslagstiftningen (jfr prop. 1992/93:175 s. 46 f.). Sedan dess har EU- rätten utvecklats och nämnda produkter är numera reglerade i EU-rätten.
Bemyndigandet kunde dock användas för att ge dispens i enlighet med artikel 9.9 i direktiv 90/385/EEG, artikel 11.13 i direktiv 93/42/EEG och artikel 9.12 i direktiv 98/79/EG. Av dessa artiklar framgår att behöriga myndigheter får, på begäran, tillåta att enskilda produkter släpps ut på marknaden och tas i bruk på den berörda medlemsstatens territorium trots att föreskrivna förfaranden inte utförts, om användningen av produkten skyddar människors hälsa. Dessa direktivsbestämmelser om dispens- möjlighet överförs nu till artikel 59 i MDR-förordningen och artikel 54 i IVDR-förordningen. Dessa bestämmelser är direkt tillämpbara i Sverige. Bemyndigandet i 4 § lagen om medicintekniska produkter om att regering- en eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att lagen om medicintekniska produkter helt eller delvis inte ska gälla i fråga om vissa produkter bedöms därför inte längre behövas och ska därför inte överföras till den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter. Övergångsbestäm- melser med anledning av detta bemyndigande behandlas i avsnitt 18.4.
9.4Egentillverkade produkter
Regeringens förslag: Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om
1.de produkter som avses i artikel 5.5 i MDR-förordningen och artikel 5.5 i IVDR-förordningen, och
135
Prop. 2020/21:172 2. skyldighet för hälso- och sjukvårdsinstitutioner att till den myndig- het som regeringen bestämmer lämna ytterligare relevant information om dessa produkter.
136
Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till
eller har inte lämnat synpunkter på promemorians förslag. Sveriges Kommuner och Regioner (SKR) efterlyser en närmare beskrivning av begreppet egentillverkning och av var gränsen för en produkt ska dras. Folkhälsomyndigheten önskar ett förtydligande om vilka begränsningar av tillverkning och användning av specifika produkttyper som medlemsstater tillåts införa enligt artikel 5.5 andra stycket i MDR-förordningen och artikel 5.5 andra stycket i IVDR-förordningen. Myndigheten önskar även ett förtydligande om vilken ytterligare relevant information som avses i det föreslagna bemyndigandet och då gärna med exempel på denna in- formation. Region Jämtland Härjedalen och Region Västerbotten föreslår att ett bemyndigande införs i lagen när det gäller de utbildningar eller yrkeskvalifikationer som personer ska ha vid tillverkning av egen- tillverkade produkter.
Skälen för regeringens förslag: Produkter som endast tillverkas och används inom hälso- och sjukvårdsinstitutioner, s.k. egentillverkade pro- dukter, omfattas inte av samma krav som övriga medicintekniska pro- dukter. Av artikel 5.5 i MDR-förordningen och artikel 5.5 i IVDR-förord- ningen framgår att de relevanta allmänna kraven på säkerhet och prestanda som anges i bilaga I till MDR-förordningen och bilaga I till IVDR-förord- ningen ska gälla dessa produkter, men att övriga bestämmelser i dessa EU- förordningar inte ska tillämpas. Som exempel kan nämnas att dessa pro- dukter inte behöver CE-märkas.
För att en produkt ska kunna omfattas av detta undantag uppställs flera villkor i artikel 5.5 i MDR-förordningen och artikel 5.5 i IVDR-förord- ningen. Ett av dessa villkor är att produkterna inte får överföras till en annan juridisk enhet. Ett annat villkor är att tillverkning och användning av produkterna ska ske inom ramen för lämpliga kvalitetsledningssystem. Enligt bestämmelserna ska hälso- och sjukvårdsinstitutionen även motiv- era i sin dokumentation att den avsedda patientgruppens särskilda behov inte kan tillgodoses eller inte kan tillgodoses på motsvarande prestanda- nivå genom en likvärdig produkt som redan finns på marknaden.
Som angavs i promemorian så saknas det anledning att tro att hälso- och sjukvårdsinstitutioner skulle tillverka och använda sådana produkter som enligt tillverkaren är avsedda att användas för estetiska ändamål eller andra icke-medicinska ändamål och som omfattas av bilaga XVI till MDR-för- ordningen. Om produkter tillverkas och används vid hälso- och sjukvårds- institutioner förutsätts det att det görs för att medicinskt förebygga, utreda och behandla sjukdomar och skador och att det inte görs utanför tandvårds- eller hälso- och sjukvårdsändamålen. Undantagen som regleras i artikel 5.5 i MDR-förordningen och artikel 5.-5 i IVDR-förordningen gäller endast under vissa speciella omständigheter inom hälso- och sjukvårds- institutioner. För användarnas säkerhet bör detta undantag inte utvidgas till att även avse tillverkning och användning av sådana produkter som anges i bilaga XVI. När det gäller egentillverkade produkter görs därmed
bedömningen att de inte kommer omfatta sådana produkter som omfattas av bilaga XVI. Begreppet hälso- och sjukvårdsinstitutioner behandlas även i avsnitt 6.2.
Med stöd av 6 § lagen (1993:584) om medicintekniska produkter har Socialstyrelsen i 4 § förordningen (1993:876) om medicintekniska pro- dukter bemyndigats att meddela föreskrifter om de medicintekniska pro- dukter som tillverkas inom hälso- och sjukvården samt tandvården och som endast ska användas i den egna verksamheten. Socialstyrelsen har med stöd av detta bemyndigande meddelat föreskrifter (SOSFS 2008:1) om användning av medicintekniska produkter i hälso- och sjukvården. Lagen och förordningen kommer att upphöra och ersättas med den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter och en ny förordning med kompletterande be- stämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter. Det kommer även fortsättningsvis att finnas ett behov av ytterligare och närm- are regleringar av dessa produkter som regleras i artikel 5.5 i MDR-för- ordningen och artikel 5.5 i IVDR-förordningen. Det föreslås därför att ett bemyndigande införs i den nya lagen om att regeringen eller den myndig- het som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om dessa produkt- er.
SKR efterlyser en närmare beskrivning av begreppet egentillverkning och av var gränsen för en produkt ska dras. En fråga som SKR ställer är om kombinationen av CE-märkta produkter är att anse som en ny produkt, och i så fall, hur många produkter måste kombineras ihop för att det ska bli en ny produkt? SKR anser även att förtydligande behövs avseende det villkor som uppställs om att egentillverkade produkter ska vara avsedda för en patientgrupps särskilda behov som inte kan tillgodoses genom en likvärdig produkt som redan finns på marknaden. Eftersom bestämmelser- na om egentillverkade produkter finns i EU-förordningarna bedömer regeringen att den inte har möjlighet att ytterligare reglera vad begreppet avser eller i förarbeten ytterligare precisera begreppen. Det är i stället tillämpande företag, myndigheter, domstolar och, i yttersta fall, EU-dom- stolen som får tolka begreppen och bestämmelserna i EU-förordningarna.
Enligt EU-förordningarna behåller medlemsstaterna rätten att begränsa tillverkning och användning av specifika produkttyper (se artikel 5.5 andra stycket i MDR-förordningen respektive artikel 5.5 andra stycket i IVDR- förordningen). Sådana begränsningar kan föreskrivas med stöd av det bemyndigandet. Folkhälsomyndigheten önskar ett förtydligande om vad som avses med dessa begränsningar. Regeringen finner att det av EU-be- stämmelserna framgår att det är tillverkning och användning av vissa pro- dukttyper som kan begränsas. Ytterligare förklaringar ges inte i EU-för- ordningarna. En begränsning skulle exempelvis kunna föreskrivas utifrån de risker som är kopplade till en produkttyp.
Region Jämtland Härjedalen och Region Västerbotten föreslår att ett be- myndigande införs när det gäller de utbildningar eller yrkeskvalifikationer som personer ska ha vid tillverkning av egentillverkade produkter. Region- erna gör därvid en jämförelse med de bemyndiganden som föreslås om de utbildningar som sakkunniga personer ska ha vid tillverkning av medicin- tekniska produkter och vilka yrkeskvalifikationer den person ska ha som ger skriftliga anvisningar för utformningen av en specialanpassad produkt (jfr avsnitt 9.2 och 9.10). Regeringen noterar att tillverkning och använd-
Prop. 2020/21:172
137
Prop. 2020/21:172 ning av egentillverkade produkter enligt EU-förordningarna ska ske inom ramen för lämpliga kvalitetsledningssystem och att hälso- och sjukvårds- institutionerna ska upprätta dokumentation om tillverkningsanläggning, tillverkningsprocess etc. Det har i dagsläget inte framkommit behov att ytterligare reglera frågan. Om sådana föreskrifter kommer att behövas kan dessa meddelas med stöd av bemyndigandet om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om egen- tillverkade produkter.
Av artikel 5.5 andra stycket andra meningen i respektive EU-förordning framgår också att medlemsstaterna får kräva att hälso- och sjukvårdsinsti- tutionerna lämnar över ytterligare relevant information utöver den som anges i förordningarna om sådana produkter som har tillverkats och an- vänts inom deras territorium till den behöriga myndigheten. Eftersom det inte kan uteslutas att det behövs sådana föreskrifter föreslås det även att ett bemyndigande införs i den nya lagen som gör det möjligt att meddela föreskrifter om skyldighet för hälso- och sjukvårdsinstitutioner att till den myndighet som regeringen bestämmer lämna ytterligare information om dessa produkter. Folkhälsomyndigheten önskar ett förtydligande om vad som avses med ytterligare relevant information och då gärna med exempel på denna information. Regeringen finner att EU-förordningarna ger utrym- me för att begära in ytterligare information. Vilken information som kan komma att avses kan exempelvis vara närmare detaljer om den egentill- verkade produkten och inom vilket område egentillverkning sker.
Frågor om behörig myndighet i fråga om egentillverkade produkter behandlas i avsnitt 8.
| 9.5 | Reprocessing av engångsprodukter |
|
| |
| Regeringens förslag: Regeringen eller den myndighet som regeringen | |
| bestämmer ska få meddela föreskrifter om | |
| 1. tillåtelse att reprocessa och återanvända en engångsprodukt i enlig- | |
| het med artikel 17 i MDR-förordningen, | |
| 2. under vilka villkor en engångsprodukt får reprocessas, återan- | |
| vändas och tillhandahållas, och | |
| 3. under vilka villkor en engångsprodukt får reprocessas och över- | |
| föras till ett annat land. | |
|
| |
| Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. | |
| Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till | |
| eller har inte lämnat synpunkter på promemorians förslag. Regionerna | |
| Jämtland Härjedalen, Västerbotten och Östergötland anser att reprocess- | |
| ing kan tillåtas med tanke på det förbättrade regelverk som MDR-förord- | |
| ningen innebär. Regionerna Jämtland Härjedalen, Gävleborg, Värmland, | |
| Västerbotten, Västmanland och Örebro pekar på att hälso- och sjukvården | |
| kommer att få ökade kostnader om reprocessing och återanvändning av | |
| engångsprodukter inte tillåts. Även Sveriges Tandläkarförbund anser att | |
| reprocessing bör vara tillåten och pekar på att detta är fördelaktigt både ur | |
| miljösynpunkt och i ekonomiskt hänseende. Region Uppsala bedömer att | |
138 | frågan om reprocessing ska tillåtas måste snabbutredas och om det är | |
|
|
möjligt bör det snarast införas övergångsbestämmelser eller möjlighet att Prop. 2020/21:172 ansöka om dispens till dess att en ny lag kan införas. Även Inspektionen
för vård och omsorg (IVO) anser att det behövs övergångsbestämmelser tills det är klart vad som ska gälla i Sverige framöver. Liknande synpunkter framför också Region Östergötland och Region Västerbotten.
Region Kalmar, Swedish Medtech och Svensk förening för vårdhygien anser inte att reprocessing bör tillåtas i Sverige. Swedish Medtech avstyrk- er promemorians förslag om att regeringen eller den myndighet som reger- ingen bestämmer ska ges bemyndigande att meddela föreskrifter om bland annat tillåtelse att reprocessa och återanvända engångsprodukter. Ett sådant beslut ska enligt remissinstansen i stället fattas av riksdagen. Svensk Förening för Vårdhygien anser att om det trots allt kommer att tillåtas bör tillstånd endast ges för en eller flera specifika produkter för en specifik hälso- och sjukvårdsinrättning.
Om reprocessing skulle tillåtas bör den myndighet som ges bemyndig- andet att meddela föreskrifter enligt Socialstyrelsen vara densamma som den som meddelar föreskrifter för egentillverkade produkter enligt artikel
5.5i MDR-förordningen. Detsamma förespråkar Swedish Medtech. Några regioner, bland annat Region Gävleborg och Region Värmland,
önskar ett förtydligande kring vad som avses med helrenovering, rekondi- tionering och reprocessing av flergångsprodukter. Apotekarsocieteten önskar en översyn av användningen av begreppet ”reprocessing” i MDR- förordningen och i svensk lagstiftning och föreslår att det begreppet i stället ersätts med ”upparbetning”.
Skälen för regeringens förslag |
|
Bestämmelsen om reprocessing i MDR-förordningen |
|
Av artikel 17 i MDR-förordningen framgår det att medlemsstaterna får |
|
tillåta att en begagnad engångsprodukt får återanvändas. De åtgärder som |
|
man vidtar för att den begagnade produkten återigen ska vara säker att an- |
|
vändas kallas för reprocessing, jämför definitionen i artikel 2.39 i MDR- |
|
förordningen. Dessa åtgärder kan vara till exempel rengöring, desinfek- |
|
tion, sterilisering och relaterade åtgärder samt provning och återställande |
|
av den begagnade produktens tekniska och funktionella säkerhet. Någon |
|
motsvarande bestämmelse finns inte i IVDR-förordningen. |
|
Av artikel 17.1 framgår att reprocessing och återanvändning av engångs- |
|
produkter endast får ske om det är tillåtet enligt nationell rätt, och med |
|
iakttagande av de krav som fastställs i MDR-förordningen. Av artikel 17.2 |
|
framgår det att den som reprocessar en engångsprodukt ska anses vara |
|
tillverkare av den reprocessade produkten och ska ta på sig de skyldigheter |
|
som en tillverkare har enligt MDR-förordningen. |
|
I viss mån får medlemsstaterna meddela föreskrifter om reprocessing |
|
och återanvändning av engångsprodukter. I artikel 17.3 ges medlemsstat- |
|
erna en möjlighet att besluta om undantag från kraven i de fall en engångs- |
|
produkt reprocessas och används inom en hälso- och sjukvårdsinstitution. |
|
I dessa fall behöver inte alla bestämmelserna i MDR-förordningen om till- |
|
verkarens skyldigheter tillämpas. Det uppställs dock flera krav som måste |
|
vara säkerställda. Bland annat ska den reprocessade produktens säkerhet |
|
och prestanda motsvara säkerheten och prestandan hos den ursprungliga |
|
produkten och vissa av kraven för egentillverkade produkter i artikel 5.5 | 139 |
Prop. 2020/21:172 ska vara uppfyllda. Dessutom ska reprocessingen utföras i överensstäm- melse med gemensamma specifikationer om bland annat riskhantering och kvalitetsledningssystem. Medlemsstaterna ska också uppmuntra och får besluta om att hälso- och sjukvårdsinstitutioner ska tillhandahålla informa- tion till patienter om användningen av reprocessade produkter inom hälso- och sjukvårdsinstitutionen och, när så är lämpligt, annan relevant informa- tion om den reprocessade produkten som patienter behandlas med. Av arti- kel 17.4 framgår att medlemsstaterna också får föreskriva att de regler som gäller för hälso- och sjukvårdsinstitutionerna även ska gälla för externa reprocessare. I dessa fall ska en engångsprodukt reprocessas av en extern reprocessare på begäran av en hälso- och sjukvårdsinstitution, förutsatt att den reprocessade engångsprodukten i sin helhet återlämnas till denna hälso- och sjukvårdsinstitution.
140
Det kan även nämnas att det i artikel 17.8 stadgas att namnet på och adressen till den som reprocessar en produkt enligt 17.2 och övrig relevant information som avses i avsnitt 23 i bilaga I ska anges på märkningen och i förekommande fall i den reprocessade produktens bruksanvisning. I dessa fall får namnet på och adressen till tillverkaren av den ursprungliga engångsprodukten inte längre anges på märkningen, men ska däremot finnas i bruksanvisningen för den reprocessade produkten.
Slutligen framgår det av artikel 17.9 att en medlemsstat som tillåter re- processing av engångsprodukter får behålla eller införa nationella bestäm- melser som är striktare än dem som har fastställts i MDR-förordningen och som begränsar eller förbjuder ”a) reprocessing av engångsprodukter och överföring av engångsprodukter till en annan medlemsstat eller till ett tredjeland för reprocessing och b) tillhandhållande eller återanvändning av reprocessade engångsprodukter”. Sådana bestämmelser ska också anmälas till Europeiska kommissionen.
För att säkerställa reprocessingens kvalitet har kommissionen fastställt de krav som ska gälla vid reprocessing inom hälso- och sjukvårdsinstitu- tioner eller på begäran av dessa. Dessa krav regleras i genomförande- förordning (EU) 2020/1207 av den 19 augusti 2020 om tillämpningsföre- skrifter för Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 vad gäller gemensamma specifikationer för reprocessing av engångsprodukter.
Det har inte funnits någon EU-reglering om reprocessing tidigare utan medlemsstaterna har själva fått reglera frågan. Någon reglering om repro- cessing av engångsprodukter finns inte i svensk rätt.
I dagsläget har Tyskland, Nederländerna och Portugal uppgett att de avser att tillåta reprocessing av engångsprodukter.
Regleringen i Sverige och tillåtligheten av reprocessing
I dagsläget hanterar fler regioner medicintekniska produkter på ett sätt som kan anses vara reprocessing och återanvändning av engångsprodukter enligt MDR-förordningen. Av artikel 17 följer att om hanteringen inte tillåts i svensk rätt så kommer den att vara förbjuden. Om det inte blir en tillåten hantering så måste de regioner som reprocessar och återanvänder engångsprodukter upphöra med den verksamheten. Regionerna kommer därmed att behöva köpa in nya produkter, vilket medför kostnader. Reprocessing och återanvändning kan således innebära besparingar inom hälso- och sjukvården som inte behöver köpa in nya produkter.
Möjligheten till reprocessing och att återanvända engångsprodukter kan även ge fördelar bland annat för miljön eftersom begagnade produkter inte behöver slängas utan i stället kan användas igen. Det skulle dock kunna finnas risker för patientsäkerheten när en produkt som tillverkats för att användas en gång ska användas igen. En annan fråga är vem som blir an- svarig för eventuella brister. Region Jämtland Härjedalen, Region Väster- botten och Region Östergötland anser att reprocessing kan tillåtas med tanke på det förbättrade regelverk som MDR-förordningen innebär. Regionerna Jämtland Härjedalen, Gävleborg, Värmland, Västerbotten, Västmanland och Örebro pekar även på att om reprocessing inte tillåts så kommer det att få ytterligare ekonomiska konsekvenser genom kraftigt ökade kostnader för förbrukningsmaterial. Även Sveriges Tandläkarför- bund anser att reprocessing bör vara tillåten och pekar på att detta är för- delaktigt både ur miljösynpunkt och i ekonomiskt hänseende.
Swedish Medtech anser å sin sida att reprocessing inte bör tillåtas i Sverige. Swedish Medtech anser generellt att engångsprodukter endast bör användas en gång. Vidare anser Swedish Medtech att om, trots alla starka argument emot, engångsprodukter ändå ska tillåtas att användas inne i vissa patienter måste denna process utredas av Statens medicinsk-etiska råd (Smer) och de patienter som utsätts för detta måste informeras i enlig- het med patientlagen och ge sitt skriftliga medgivande. Inte heller Region Kalmar och Svensk Förening för Vårdhygien anser att reprocessing av medicintekniska engångsprodukter ska tillåtas. Det viktigaste argumentet emot reprocessing är enligt Region Kalmar att patientsäkerheten inte kan säkerställas då den som reprocessar inte har all nödvändig information om produkten som t.ex. materialval, eventuellt smörjmedel, lämplig steriliser- ingsmetod, materialets egenskaper efter reprocessing osv. Det är också sannolikt enligt Region Kalmar att besparingen inte blir så stor då en originaltillverkares intäktsförlust täcks på annat sätt. En omfattande reprocessing kan också enligt regionen leda till urvalsbegränsningar då det inte längre blir lönsamt för en tillverkare att sälja sina produkter i Sverige. Även Svensk Förening för Vårdhygien pekar på risken för patientsäker- heten om hälso- och sjukvårdsinrättningar skulle ges möjlighet att repro- cessa medicintekniska engångsprodukter. Enligt föreningen finns inte de ekonomiska och kompetensmässiga resurser inom hälso- och sjukvården som krävs för att bygga upp de kontrollsystem som behövs för reprocess- ing av engångsprodukter. En eventuell kostnadsminskning genom att en engångsprodukt används vid flera tillfällen kommer enligt föreningens mening att raderas ut genom en kostnadsökning för processer, kontroller, dokumentation och avgifter. Om det trots allt skulle tillåtas, anser Svensk Förening för Vårdhygien att tillstånd endast ska ges för en eller flera speci- fika produkter för en specifik hälso- och sjukvårdsinrättning.
Inom detta lagstiftningsärende finns inte möjlighet att utreda frågan om reprocessing och återanvändning i den omfattning som krävs. I december 2019 lämnade regeringen ett uppdrag åt Socialstyrelsen att i samråd med IVO och Läkemedelsverket utreda om det – ur ett patientsäkerhetsper- spektiv – finns förutsättningar att tillåta att medicintekniska engångspro- dukter reprocessas och återanvänds i Sverige (S2019/05187). Uppdraget redovisades i december 2020 i Socialstyrelsens rapport Förutsättningar för att reprocessa och återanvända medicintekniska engångsprodukter i Sverige. Socialstyrelsens huvudsakliga slutsats är att det finns förutsätt-
Prop. 2020/21:172
141
Prop. 2020/21:172 ningar för att på ett patientsäkert sätt reprocessa och återanvända medicin- tekniska engångsprodukter i Sverige. Denna slutsats baseras främst på myndighetens omfattande analys av tillgänglig evidens om reprocessing, som visar att reprocessing enligt ett validerat protokoll kan anses patient- säkert och inte medför någon högre risk för patientsäkerheten jämfört med en förstaanvändning av produkter från en medicinteknisk tillverkare. Enligt rapporten bedöms det att reprocessing gör att hälso- och sjukvården blir mer resilient i vardagen och får bättre beredskap att klara ett krisläge. Socialstyrelsen bedömer att även artiklarna 17.3 och 17.4 i MDR-förord- ningen bör kunna tillämpas. Vidare föreslår Socialstyrelsen att extern re- processing av medicintekniska engångsprodukter till ett annat EU-land ska tillåtas men att överföring av engångsprodukter för reprocessing till ett tredje land ska förbjudas i dagsläget (jfr artikel 17.9 a). Myndigheten före- slår inga förbud eller begränsningar när det gäller att tillhandahålla eller återanvända vissa reprocessade produkttyper (jfr artikel 17.9 b), utan det kommer att visa sig i den bedömning inklusive riskanalys som den som vill reprocessa och återanvända en produkt är skyldig att göra, enligt artikel 17.3 i MDR och de gemensamma specifikationerna. Socialstyrelsens rapport har remitterats och den behandlas nu inom Regeringskansliet. Regeringen kan mot bakgrund av Socialstyrelsen rapport konstatera att det kan finnas ett behov av att tillåta reprocessing trots de argument som framförts häremot.
142
Ska reprocessing regleras i lag eller i en föreskrift av lägre valör?
I promemorian föreslås det att regeringen eller den myndighet som reger- ingen bestämmer ska ges bemyndigande att meddela föreskrifter om bland annat tillåtelse att reprocessa och återanvända engångsprodukter. Swedish Medtech avstyrker detta förslag. I likhet med vad som anges i prome- morian så finner Swedish Medtech att frågan om reprocessing och återan- vändning av engångsprodukter är mycket teknisk och också kräver expert- kunskap. I promemorian dras därför slutsatsen att reprocessing och åter- användning bör tillåtas genom föreskrifter som har meddelats av reger- ingen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Swedish Medtech framhåller att tillåtelse till reprocessing aktualiserar svåra etiska frågeställ- ningar som bland annat omfattar frågor om hur fördelningen av nytillverkade och begagnade medicintekniska produkter ska ske mellan patienter, samt hur patienter ska informeras om och samtycka till att be- gagnade produkter används på eller i dem. Swedish Medtech anser att frågan huruvida reprocessing bör tillåtas i Sverige är av sådan karaktär att den ska avgöras av riksdagen, och inte delegeras till regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer.
Regeringen delar promemorians bedömning att frågan om reprocessing och återanvändning av engångsprodukter är mycket teknisk och kräver expertkunskap.
Regeringen bedömer att frågan om att tillåta reprocessing och återan- vändning och under vilka villkor som sådan hantering i så fall ska tillåtas till sin karaktär är en fråga som regeringen eller den myndighet som reger- ingen bestämmer bör kunna meddela föreskrifter om.
Det föreslås därför att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om
1. tillåtelse att reprocessa och återanvända en engångsprodukt i enlighet Prop. 2020/21:172 med artikel 17 i förordning (EU) 2017/745,
2.under vilka villkor engångsprodukter får reprocessas, återanvändas och tillhandahållas, och
3.under vilka villkor engångsprodukter får reprocessas och överföras till ett annat land.
Med stöd av bemyndigandet i punkt 2 kan regeringen eller den myndig- het som regeringen bestämmer meddela föreskrifter om vilka villkor som ska gälla för en hälso- och sjukvårdsinstitution som utför reprocessing och återanvänder engångsprodukter inom institutionen, samt vilka villkor som ska gälla för en extern reprocessare som utför reprocessing på begäran av en hälso- och sjukvårdsinstitution. Bemyndigandet gör det även möjligt att meddela föreskrifter om tillhandahållande eller återanvändning av reprocessade engångsprodukter.
Ska bemyndigandet införas nu?
I promemorian anges det att bemyndigandet endast bör föreslås om repro- cessing ska bli tillåtet i Sverige och att syftet med att lämna ett förslag på bemyndigande i promemorian var att remittera ett underlag till remiss- instanserna för att få in synpunkter och beslutsunderlag. Regeringen finner emellertid att bemyndigandet bör införas redan nu.
Som ovan anges är frågan om reprocessing av en mycket teknisk natur |
|
som till stor del kräver expertkunskap. Även om den utredning som Social- |
|
styrelsen gjort inte leder till att reprocessing tillåts i Sverige, så kan frågan |
|
om reprocessing åter komma att aktualiseras i framtiden. I detta samman- |
|
hang kan covid-19-pandemin nämnas. Denna pandemi har visat att behov |
|
av medicintekniska produkter kan uppstå snabbt och oförutsägbart. Det är |
|
inte uteslutet att andra situationer kan uppstå, om än inte av samma dimen- |
|
sion och allvar som nämnda pandemi, som gör att snabba beslut behöver |
|
tas för att tillgodose behovet av medicintekniska produkter. I samman- |
|
hanget kan det även nämnas att det finns andra produkter som undantas |
|
från EU-förordningarnas krav. Ett exempel på ett sådant undantag är |
|
möjligheten för hälso- och sjukvårdsinstitutioner att även fortsättningsvis |
|
och under vissa förhållanden tillverka medicintekniska produkter, s.k. |
|
egentillverkade produkter (se avsnitt 9.4). Det finns också utrymme i EU- |
|
förordningarna att tillverka specialanpassade produkter (se avsnitt 9.2). |
|
Om reprocessing och återanvändning ska bli tillåtet så får det tillåtas |
|
genom bestämmelser i förordning eller myndighetsföreskrift med stöd av |
|
bemyndigandet. |
|
Kraven på reprocessare |
|
Om reprocessing kommer att tillåtas anser Swedish Medtech, såsom ovan |
|
nämns, att kraven som ställs på aktörer som reprocessar ska vara desamma |
|
som de som ställs på tillverkare. Remissinstansen framför även ytterligare |
|
krav som bör uppställas vid reprocessing, bland annat att produkterna som |
|
återanvänds bör vara tydligt märkta enligt samma krav som för tillverkare |
|
med en tilläggsmärkning som anger att de är resteriliserade, att berörda |
|
myndigheter upprättar register över de aktörer som reprocessar och att |
|
tillsyn genomförs av myndigheter som har befogenhet och resurser för att |
|
utfärda sanktioner för denna verksamhet. | 143 |
|
Prop. 2020/21:172 Regeringen noterar att enligt artikel 17.2 i MDR-förordningen så ska den som reprocessar en engångsprodukt vara tillverkare av den reprocess- ade produkten och ta på sig tillverkarens skyldigheter enligt MDR-förord- ningen. Av artikel 17.3 framgår det att medlemsstaterna får meddela undantag från kraven i artikel 17.2 för de engångsprodukter som re- processas och används inom en hälso- och sjukvårdsinstitution. Dock anges det att flera krav i MDR-förordningen ska vara säkerställda. Medlemsstaterna ska också uppmuntra, och får ålägga, hälso- och sjuk- vårdsinstitutioner att tillhandahålla information till patienter om använd- ningen av reprocessade produkter inom hälso- och sjukvårdsinstitutionen och, när så är lämpligt, annan relevant information om den reprocessade produkt som patienter behandlas med. De undantag som ges för hälso- och sjukvårdsinstitutioner får även omfatta de reprocessare som på begäran av en hälso- och sjukvårdsinstitution utför reprocessing. Dessutom får en medlemsstat enligt artikel 17.9 behålla eller införa nationella bestämmels- er som är striktare än dem som har fastställts i MDR-förordningen och som begränsar eller förbjuder bland annat tillhandahållande eller återanvänd- ning av reprocessade engångsprodukter. Därutöver har kommissionen i genomförandeakt (EU) 2020/1207 antagit de krav som ska ställas vid reprocessing som utförs inom en hälso- och sjukvårdsinstitution eller på begäran av en sådan institution.
144
Regeringen finner att vilka krav som ska ställas utöver de krav som upp- ställs i artikel 17 i MDR-förordningen är frågor som kommer att beaktas i de föreskrifter som meddelas med stöd av bemyndigandet för det fall re- processing kommer att tillåtas.
Ytterligare frågor om reprocessing
IVO efterlyser en tillfällig bestämmelse som innebär att reprocessing och återanvändning av engångsprodukter tillåts i avvaktan på att frågan utreds och det är klart vad som ska gälla i Sverige framöver. Inspektionen finner att ett förbud kommer att få stora konsekvenser för hälso- och sjukvården och i förlängningen också för patientsäkerheten. Enligt IVO är det viktigt med förutsägbarhet för hälso- och sjukvården för att kunna ställa om både medicinskt och monetärt. Även Region Östergötland och Region Väster- botten förespråkar att nationell dispens ges för reprocessing fram till dess att frågan om reprocessing ska tillåtas i Sverige är utredd. Region Uppsala anser att konsekvensen av ett förbud blir att dyra engångsprodukter kommer att belasta den redan belastade svenska sjukvården och dess an- strängda budgetar. Det kommer även enligt regionen att innebära en högre miljöbelastning. Region Uppsala anser att frågan måste snabbutredas och att det, om det är möjligt, snarast bör införas övergångsbestämmelser eller möjlighet att ansöka om dispens till dess att en ny lag kan införas.
Regeringen finner inte att MDR-förordningen gör det möjligt att tillåta reprocessing genom att meddela undantag, övergångsregler eller dispens- er. Om reprocessing ska tillåtas behöver en reglering om detta införas med stöd av bemyndigandet i den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter. En sådan reglering kan införas efter det att frågan har beretts på sedvanligt vis.
Socialstyrelsen anför i sitt remissyttrande att vissa av kraven för egen- tillverkade produkter i artikel 5.5 i MDR-förordningen gäller även för
engångsprodukter som reprocessas. Socialstyrelsen är därför av den upp- Prop. 2020/21:172 fattningen att det för enhetlighetens skull bör vara samma myndighet som,
om reprocessing av engångsprodukter tillåts, får bemyndigande att med- dela föreskrifter om både reprocessing och egentillverkning. Detsamma föreslår Swedish Medtech. Regeringen kommer att titta närmare på denna fråga om reprocessing och återanvändning kommer att tillåtas.
Apotekarsocieteten önskar en översyn av användningen av begreppet ”reprocessing” i både MDR-förordningen och i svensk lagstiftning och föreslår att det ersätts med ordet ”upparbetning”. Regeringen finner att det inte är önskvärt att introducera försvenskade engelska uttryck i lagstift- ningen, men bedömer att det aktuella begreppet reprocessing är vedertaget för de aktörer som träffas av bestämmelsen i artikel 17 i MDR-förord- ningen.
Några regioner, bland annat Region Gävleborg och Region Värmland, ser ett behov av en tydligare definition av reprocessing och återanvänd- ning. Remissinstanserna anser även att det är angeläget att det tas fram ett förtydligande kring vad som avses med helrenovering, rekonditionering och reprocessing av flergångsprodukter. Detta aktualiseras enligt remiss- instanserna om hälso- och sjukvården tar reservdelar från en produkt som avvecklas för att användas på en annan produkt. Om ett sådant förfarande inte är tillåtet, kommer det att ge konsekvenser för hälso- och sjukvården i form av ökade kostnader och även en miljöpåverkan då funktionsdugliga reservdelar på en produkt kastas helt i onödan. Regeringen noterar att reprocessing och helrenovering definieras i artikel 2.31 och 2.39 i MDR- förordningen och att helrenovering är definierat i artikel 2.24 i IVDR- förordningen. Däremot är begreppet rekonditionering inte definierat i EU- förordningarna. Det lämnas till berörda myndigheter och aktörer att tolka EU-förordningarna vid tillämpningen. Ytterst är det EU-domstolen som tolkar EU:s förordningar och ser till att de tillämpas på samma sätt i alla EU-länder.
Frågor om registrering av uppgifter och avgifter behandlas i avsnitt 9.12 och 14.
9.6Distansförsäljning
Regeringens förslag: Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om den medicinska yrkesverk- samhet som ska finnas att tillgå när en produkt mot betalning eller kost- nadsfritt används i samband med kommersiell verksamhet för att till- handahålla en diagnostisk eller terapeutisk tjänst. Bemyndigandet ska omfatta sådana tjänster som ska erbjudas till en fysisk eller juridisk person som är etablerad i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES). Tjänsterna kan i dessa fall erbjudas direkt eller via mellanhänder till den fysiska eller juridiska personen.
Bemyndigandet ska avse sådana tjänster som erbjuds via informa- tionssamhällets tjänster enligt definitionen i artikel 1.1 b i direktiv (EU) 2015/1535 eller genom andra kommunikationsmedel.
Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. | 145 |
|
Prop. 2020/21:172 | Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till |
| eller har inte lämnat synpunkter på promemorians förslag. Sveriges |
| Kommuner och Regioner (SKR) finner att det kan finnas en risk för |
| praktiska problem med tillämpningen av kraven på medicinsk yrkesverk- |
| samhet, främst för diagnostiska tjänster på distans. Apotekarsocieteten |
| utvecklar vilket regelverk som tillämpas på tjänst respektive produkt och |
| påpekar att exempel på sådana produkter som omfattas av artikel 6.2 i |
| MDR-förordningen och artikel 6.2 i IVDR-förordningen även kan vara |
| olika programvaror för tolkning av medicinska bilder och andra |
| programvaror som är diagnostiska beslutsstöd. |
| Skälen för regeringens förslag: Enligt artikel 6.1 i MDR-förordningen |
| och artikel 6.1 i IVDR-förordningen ska kraven i förordningarna även upp- |
| fyllas när en produkt säljs på distans, dvs. för den produkt som erbjuds via |
| informationssamhällets tjänster enligt definitionen i artikel 1.1 b i direktiv |
| (EU) 2015/1535 av den 9 september 2015 om ett informationsförfarande |
| beträffande tekniska föreskrifter och beträffande föreskrifter för informa- |
| tionssamhällets tjänster. |
| Av artikel 6.2 i MDR-förordningen och artikel 6.2 i IVDR-förordningen |
| framgår att kraven i förordningarna också ska uppfyllas för de produkter |
| som inte släpps ut på marknaden men som används i samband med kom- |
| mersiell verksamhet för att tillhandahålla en diagnostisk eller terapeutisk |
| tjänst på distans till personer i unionen. Exempel på sådana produkter är |
| analysutrustning för prover, men, såsom Apotekarsocieteten påpekar i sitt |
| remissvar, det kan även vara olika programvaror för tolkning av medicin- |
| ska bilder och andra programvaror som är diagnostiska beslutsstöd. |
| Av artikel 6.2 i MDR-förordningen respektive artikel 6.2 i IVDR-för- |
| ordningen följer även att medlemsstaterna i nationell rätt får reglera ut- |
| övande av medicinsk yrkesverksamhet, i de fall en produkt antingen mot |
| betalning eller kostnadsfritt utan att släppas ut på marknaden används i |
| samband med kommersiell verksamhet för att tillhandahålla en |
| diagnostisk eller terapeutisk tjänst som via informationssamhällets tjänster |
| enligt definitionen i artikel 1.1 b i direktiv (EU) 2015/1535 eller genom |
| andra kommunikationsmedel direkt eller via mellanhänder erbjuds till en |
| fysisk eller juridisk person som är etablerad i unionen. Av artikel 1.1 b i |
| nämnda direktiv framgår att med tjänst avses alla informationssamhällets |
| tjänster, det vill säga tjänster som vanligtvis utförs mot ersättning på |
| distans, på elektronisk väg och på individuell begäran av en tjänste- |
| mottagare. |
| Apotekarsocieteten utvecklar i sitt remissvar vilket regelverk som |
| tillämpas på tjänst respektive produkt. Utifrån det remissvaret kan det |
| generellt sett anföras att en diagnostisk eller terapeutisk tjänst som till- |
| handahålls via internet är en tjänst som regleras av den svenska hälso- och |
| sjukvårdslagstiftningen, medan en produkt eller programvara som används |
| för att möjliggöra den tjänsten kan vara en medicinteknisk produkt, om |
| den motsvarar EU-förordningarnas kriterier, och den regleras då av dessa |
| förordningar. |
| Regler om begränsningar i rätten för andra än hälso- och sjukvårds- |
| personal att vidta vissa hälso- och sjukvårdande åtgärder finns i 5 kap. 1 § |
| patientsäkerhetslagen (2010:659). Av den bestämmelsen framgår att andra |
| än hälso- och sjukvårdspersonal inte får yrkesmässigt undersöka någons |
146 | hälsotillstånd eller behandla någon annan för sjukdom eller därmed |
jämförligt tillstånd genom att vidta eller föreskriva någon av följande åtgärder i förebyggande, botande eller lindrande syfte:
1.behandla sådana smittsamma sjukdomar som enligt smittskyddslagen (2004:168) är anmälningspliktiga sjukdomar,
2.behandla cancer och andra elakartade svulster, diabetes, epilepsi eller sjukliga tillstånd i samband med havandeskap eller förlossning,
3.undersöka eller behandla någon annan under allmän bedövning eller under lokal bedövning genom injektion av bedövningsmedel eller under hypnos,
4.behandla någon annan med radiologiska metoder,
5.utan personlig undersökning av den som sökt honom eller henne, lämna skriftliga råd eller anvisningar för behandling,
6.undersöka eller behandla barn under åtta år, eller
7.prova ut kontaktlinser.
De begränsningar som anges i 5 kap. 1 § patientsäkerhetslagen gäller även om en diagnostisk eller terapeutisk tjänst tillhandahålls på distans.
Möjligheten att reglera utövandet av den medicinska yrkesverksamheten ytterligare bör ges genom ett bemyndigande i den nya lagen med komplett- erande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkt- er. Det bör av detta framgå att regeringen eller den myndighet som reger- ingen bestämmer ska få meddela föreskrifter om den medicinska yrkes- verksamhet som ska finnas att tillgå när en produkt mot betalning eller kostnadsfritt används i samband med kommersiell verksamhet för att till- handahålla en diagnostisk eller terapeutisk tjänst som via informations- samhällets tjänster eller genom andra kommunikationsmedel direkt eller via mellanhänder erbjuds till en fysisk eller juridisk person som är etab- lerad i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES).
Av artikel 6.4 i MDR-förordningen respektive artikel 6.4 i IVDR-för- ordningen framgår att en medlemsstat av folkhälsoskäl får kräva att en till- handahållare av informationssamhällets tjänster enligt definitionen i artikel 1.1 b i direktiv (EU) 2015/1535 ska upphöra med sin verksamhet. Det som bör avses med den bestämmelsen är att en tillhandahållare av informationssamhällets tjänster inte ska erbjuda produkter eller tjänster enligt artiklarna 6.1 och 6.2 i MDR-förordningen och artiklarna 6.1 och
6.2i IVDR-förordningen. Bestämmelsen reglerar således under vilka för- utsättningar som en medlemsstat får agera mot en tillhandahållare av in- formationssamhällets tjänster. Den myndighet som utses att utöva tillsyn kan förbjuda tillhandahållandet i de fall den som tillhandahåller tjänsten är etablerad i Sverige.
Enligt SKR finns det en risk för praktiska problem med tillämpningen av kraven på medicinsk yrkesverksamhet, främst för diagnostiska tjänster på distans. SKR pekar på att hälso- och sjukvårdspersonalen enligt 6 kap. patientsäkerlagen ska utföra sitt arbete i överensstämmelse med vetenskap och beprövad erfarenhet. Vidare ska en patient ges sakkunnig och om- sorgsfull hälso- och sjukvård som uppfyller dessa krav. Vården ska så långt som möjligt utformas och genomföras i samråd med patienten och patienten ska visas omtanke och respekt. SKR anför att i detta ligger bland annat att patienter inte bör erbjudas vilka tester som helst, till exempel tester för sjukdomar där det inte finns någon bot. SKR bedömer att diagnostiska tjänster som erbjuds helt utanför hälso- och sjukvårdens regelverk innebär risker för användarna och för samhället. SKR befarar
Prop. 2020/21:172
147
Prop. 2020/21:172 också att det kan bli mycket svårt och administrativt tungt att stoppa olämplig försäljning genom distansförsäljning i ett enskilt medlemsland, när väl produkten eller tjänsten en gång fått marknadstillträde.
Idetta lagstiftningsarbete är syftet att anpassa svensk rätt till EU-förord- ningarna. Om distansförsäljning kommer att innebära risker för användare och för samhället, kommer regeringen att återkomma i frågan. Ytterligare bestämmelser med anledning av artikel 6 i MDR-förordningen och artikel 6 i IVDR-förordningen bedöms inte behövas.
| 9.7 | Information om implantat |
|
| |
| Regeringens förslag: Regeringen eller den myndighet som regeringen | |
| bestämmer ska få meddela föreskrifter om att hälso- och sjukvårdsinsti- | |
| tutioner och hälso- och sjukvårdspersonal ska lämna information om | |
| implantat enligt artikel 18 i MDR-förordningen och på vilket sätt den | |
| informationen ska lämnas. | |
|
| |
| Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. | |
| Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till | |
| eller har inte lämnat synpunkter på promemorians förslag. Sveriges | |
| Kommuner och Regioner (SKR) delar utredningens uppfattning att | |
| information om implantat är viktig, men tillstyrker inte förslaget om spår- | |
| barhet. SKR anser att alla implantat och den information som ges till | |
| patienter om implantaten enligt artikel 18 MDR-förordningen bör kunna | |
| spåras genom patientjournalen. | |
| Skälen för regeringens förslag: I artikel 18 i MDR-förordningen införs | |
| en bestämmelse som inte funnits i direktiven. Enligt bestämmelsen ska | |
| tillverkaren av ett implantat tillsammans med produkten även tillhanda- | |
| hålla viss information om implantatet. Den information som ska till- | |
| handahållas är information som gör det möjligt att identifiera produkten, | |
| information om varningar och försiktighetsåtgärder och information om | |
| hur produkten ska användas. Viss information ska även tillhandahållas på | |
| ett implantatkort som tillverkaren ska tillhandahålla tillsammans med | |
| produkten. |
|
| Av bestämmelsen framgår det även att informationen om implantatet ska | |
| var snabbt tillgänglig till den patient som fått implantatet inopererat i sig | |
| och informationen ska ges på det eller de språk som den berörda medlems- | |
| staten har fastställt. Informationen ska vidare vara skriven på ett sätt som | |
| lätt kan förstås av en lekman och ska vid behov uppdateras. Frågor om | |
| språkkrav på den information som ska lämnas behandlas i avsnitt 9.8. | |
| Enligt artikel 18.2 i MDR-förordningen ska medlemsstaterna kräva att | |
| hälso- och sjukvårdsinstitutionerna ger den information som anges i artikel | |
| 18.1 till en patient som fått ett implantat, tillsammans med implantatkortet. | |
| Av artikel 18.3 framgår det att dessa bestämmelser om implantat inte | |
| gäller för suturer, agraffer, tandfyllningar, tandställningar, tandkronor, | |
| skruvar, kilar, plattor, trådar förutom suturer, stift, clips och anslutnings- | |
| don. Kommissionen har även möjlighet att lägga till ytterligare typer av | |
| implantat eller ta bort implantat från uppräkningen av de implantat som | |
148 | inte ska omfattas av kraven i artikel 18. | |
|
|
De flesta implantat som omfattas av kraven i artikel 18 används i medicinska syften inom den allmänna hälso- och sjukvården, men det finns även implantat som används vid estetiska behandlingar som inte har ett medicinskt syfte. Exempel på implantat som kan användas vid estetiska behandlingar och som omfattas av bestämmelserna i MDR-förordningen är bröstimplantat men även fillers kan anses vara implantat.
Artikel 18 använder ord som ”patienter” och det kan diskuteras om den som får ett implantat vid ett skönhetsingrepp som saknar medicinskt ända- mål är att anse som patient. Det står dock klart att produkter som används för rent estetiska ändamål och som anges i bilaga XVI till MDR-förord- ningen också ska omfattas av bestämmelser i MDR-förordningen (se avsnitt 6.3). Således ska alla personer som får ett implantat inopererat i sig få information om implantatet.
Informationskraven i artikel 18 omfattar implantat som används både inom hälso- och sjukvården och vid rent estetiska behandlingar.
Det finns i dag ingen lagstiftning som reglerar vem som får utföra estet- iska behandlingar. Som anges i avsnitt 6.3 så beslutade regeringen den 3 december 2020 propositionen Lag om estetiska kirurgiska ingrepp och estetiska injektionsbehandlingar (prop. 2020/21:57). I den propositionen lämnas förslag till en ny lag om estetiska kirurgiska ingrepp och estetiska injektionsbehandlingar. Enligt den lagen kommer endast legitimerade läkare eller legitimerade tandläkare med adekvat specialistkompetens att få utföra estetiska kirurgiska ingrepp. Vad gäller estetiska injektionsbe- handlingar kommer sådana enligt förslaget endast att få utföras av den som har legitimation som läkare, tandläkare eller sjuksköterska. Regeringen ska dock få meddela föreskrifter om att även annan legitimerad hälso- och sjukvårdspersonal ska få utföra vissa estetiska kirurgiska ingrepp och estetiska injektionsbehandlingar. Huruvida hälso- och sjukvårdspersonal som utför estetiska behandlingar alltid verkar inom en hälso- och sjuk- vårdsinstitution kan inte utredas i detta lagstiftningsärende. I svensk rätt bör det införas ett bemyndigande om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om att hälso- och sjukvårdsinstitutioner och hälso- och sjukvårdspersonal ska lämna information enligt artikel 18 i MDR-förordningen och hur den informa- tionen ska lämnas. Därmed kommer information om implantat att behöva ges både vid behandlingar inom hälso- och sjukvården och vid sådana estetiska behandlingar som inte har ett medicinskt ändamål.
SKR delar utredningens uppfattning att information om implantat är viktig, men tillstyrker inte förslaget om spårbarhet. SKR anser att alla implantat och den information som ges till patienter om implantaten enligt artikel 18 i MDR-förordningen ska kunna spåras genom patientjournalen. Detta bör enligt SKR kunna regleras genom att befintliga regelverk ut- vecklas. SKR föreslår att patientdatalagen kompletteras så att uppgifter om implantat blir en obligatorisk uppgift i journalen samt att uppgifter om im- plantat får lämnas ut till Läkemedelsverket när det behövs av patientsäker- hetsskäl. Regeringen finner att syftet med artikel 18 i MDR är att patienter ska få information om implantatet och att hälso- och sjukvårdspersonal ska ge tillverkarens information om implantatet till berörd patient. Spårbarhet- en är inte reglerad i denna bestämmelse utan produkternas spårbarhet från tillverkare till hälso- och sjukvårdsinstitutioner och hälso- och sjukvårds- personal regleras i främst i artiklarna 25 och 27 i MDR-förordningen och
Prop. 2020/21:172
149
Prop. 2020/21:172 artiklarna 22 och 24 i IVDR-förordningen. Spårbarhet till patienter regleras inte i MDR- eller IVDR-förordningarna utan i nationell rätt. Det kan nämnas att det i 5 kap. 5 § Socialstyrelsens föreskrifter och allmänna råd (HSLF-FS 2016:40) om journalföring och behandling av personuppgifter i hälso- och sjukvården anges att vårdgivaren ska säkerställa att en patientjournal, i förekommande fall, ska innehålla uppgifter om bland annat de medicintekniska produkter som har förskrivits till, utlämnats till eller tillförts en patient på ett sådant sätt att de kan spåras. I detta lagstiftningsarbete som endast avser att anpassa svensk rätt till EU- förordningarna kommer regleringen om spårbarhet till patient inte att tas upp ytterligare.
| 9.8 | Språk i dokument och handlingar |
|
| |
| Regeringens förslag: Regeringen eller den myndighet som regeringen | |
| bestämmer ska få meddela föreskrifter om vilka språk som en produkt | |
| ska vara märkt på och vilka språk som information till patienter och | |
| användare, bruksanvisningar och säkerhetsmeddelanden till marknaden | |
| ska vara skrivna på. Om det finns särskilda skäl, ska den myndighet | |
| som regeringen bestämmer i enskilda fall få besluta om undantag från | |
| de språkkrav som meddelats genom föreskrifter. Beslutet ska få förenas | |
| med villkor. | |
|
| |
| Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens | |
| förslag. I promemorian föreslås inte att den myndighet som regeringen be- | |
| stämmer ska få meddela föreskrifter om vilka språk som en produkt ska | |
| vara märkt på och vilka språk som information till patienter och använd- | |
| are, bruksanvisningar och säkerhetsmeddelanden till marknaden ska vara | |
| skrivna på. I promemorian föreslås det inte att en myndighets beslut i | |
| enskilda fall endast får fattas om det finns särskilda skäl. | |
| Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till | |
| eller har inte lämnat synpunkter på promemorians förslag. Sveriges | |
| Kommuner och Regioner (SKR) avstyrker dock förslaget och anser att det | |
| i den nya lagen ska fastställas att svenska ska användas när en produkt | |
| tillhandahålls användare eller patienter i Sverige. SKR delar dock | |
| promemorians förslag om att undantag från språkkravet bör kunna | |
| meddelas i enskilda fall. | |
| SKR och Region Kalmar anför att om anvisningar om produktens | |
| användning visas på produktens displayer ska den vara på svenska. Även | |
| andra regioner, bland annat Region Gävleborg och Region Värmland, | |
| anser att användargränssnittet ska skrivas på svenska för att säkerställa | |
| förståelsen och användningen inom hälso- och sjukvården av information- | |
| en och användargränssnittet på en produkt. | |
| Swedish Medtech anser i stället att den information som avses i artiklar- | |
| na 18.1, 89.8 och avsnitt 23 i bilaga I till MDR-förordningen bör kunna | |
| anges på engelska i de fall användarna av produkten utgörs av legitimerad | |
| personal inom slutenvården. Dessutom bedömer Swedish Medtech att | |
| Läkemedelsverket bör få större befogenheter att godkänna engelska i | |
150 | dokument och handlingar och inte enbart i enskilda fall. Institutet för språk | |
|
|
och fornminnen bedömer att förslaget inte innebär undantag från Prop. 2020/21:172 språklagens kärnområde där regeln om svenska är tvingande, eftersom
möjligheten att använda engelska enbart föreslås gälla i kommunikationen mellan tillverkare och behörig myndighet i Sverige.
Skälen för regeringens förslag
Information till användare och patienter
I vissa bestämmelser i EU-förordningarna anges det att användarna eller patienterna ska få information om produkterna. Exempelvis ska tillverkar- na, enligt artikel 10.11 i MDR-förordningen, säkerställa att produkten åt- följs av den information som anges i avsnitt 23 i bilaga I på ett eller flera av unionens officiella språk, som fastställs av den medlemsstat där pro- dukten tillhandahålls användaren eller patienten. En liknande bestämmelse finns i artikel 10.10 i IVDR-förordningen med hänvisning till avsnitt 20 i bilaga I till IVDR-förordningen.
Enligt artikel 18 i MDR-förordningen ska patienter med implantat få tydlig och lättillgänglig information som gör det möjligt att identifiera im- plantatet och annan relevant information om produkten. Information ska också lämnas om bland annat nödvändiga varningar om hälsorisker och de försiktighetsåtgärder som bör vidtas, till exempel upplysningar om huruvida implantatet är kompatibelt med vissa produkter för diagnostik eller skannrar som används vid säkerhetskontroller. Informationen till patienten ska ges på det eller de språk som medlemsstaten har fastställt.
Av artikel 89.8 i MDR-förordningen framgår att tillverkaren ska se till att information om en korrigerande säkerhetsåtgärd på marknaden som vidtagits lämnas till användarna av den berörda produkten genom ett säkerhetsmeddelande till marknaden. Säkerhetsmeddelandet till mark- naden ska skrivas på ett eller flera officiella unionsspråk, vilka ska anges av den medlemsstat där den korrigerande säkerhetsåtgärden på marknaden vidtas. I säkerhetsmeddelandet ska det bland annat anges skälen till den korrigerande säkerhetsåtgärden på marknaden med hänvisning till funk- tionsfel hos produkten och de risker som kan uppstå för patienter, använd- are eller andra människor samt klart och tydligt anges alla de åtgärder som användarna ska vidta. Liknande bestämmelser finns i artikel 84.8 i IVDR- förordningen.
Anpassningar av svensk rätt
Medlemsstaterna ska således fastställa på vilket språk som information om produkterna ska ges. Av språklagen (2009:600) framgår det att svenska är huvudspråket i Sverige. Det bör även noteras att det i 10 § den lagen anges att språket i förvaltningsmyndigheter och andra organ som fullgör uppgift- er i offentlig verksamhet är svenska. Innebörden av den bestämmelsen är att de offentliga organen ska arbeta på svenska, skriftligt såväl som munt- ligt. Grundregeln är således att svenska är förvaltningsspråket och ska an- vändas i myndigheters centrala verksamhetsområde, det s.k. kärnområdet. Kärnområdet omfattar sådana allmänna handlingar som är särskilt viktiga inom den offentliga verksamheten, till exempel beslut, domar, protokoll, föreskrifter och verksamhetsberättelser. Sådana dokument ska alltid vara
skrivna på svenska. Detta är viktigt, inte bara för svenska språkets utveck-
151
Prop. 2020/21:172 ling utan också för demokratin, eftersom det möjliggör insyn för den
| enskilda medborgaren. |
| Om undantag ska göras inom kärnområdet av 10 §, krävs det stöd i lag |
| eller förordning (jfr 3 § samma lag). Det är således riksdagen eller reger- |
| ingen som kan anta bestämmelser som avviker från språklagens kärn- |
| område. Även utanför kärnområdet är huvudregeln för myndigheters |
| språkanvändning fortfarande svenska språket, men undantag kan alltså |
| göras. |
| I promemorian föreslogs det att regeringen ska få meddela föreskrifter |
| om vilka språk som en produkt ska vara märkt med samt vilka språk som |
| informationen till patienter och användare, bruksanvisningar och säker- |
| hetsmeddelanden till marknaden ska vara skrivna på. |
| SKR anser att svenska ska användas när en produkt tillhandahålls |
| användare eller patienter i Sverige, men att undantag från språkkravet bör |
| kunna meddelas i enskilda fall. SKR pekar på att språkkravet är viktigt |
| både för vårdgivarna som arbetsgivare och för patienterna ur ett patient- |
| säkerhetsperspektiv. Några regioner, bland annat Region Gävleborg och |
| Region Värmland, tar upp frågan om det språk som ska användas i an- |
| vändargränssnittet av en produkt. Enligt regionerna bör denna information |
| vara skriven på svenska för att säkerställa förståelsen och användningen |
| inom hälso- och sjukvården av informationen och användargränssnittet på |
| en produkt. Liknande synpunkter har även SKR och Region Kalmar. Dessa |
| remissinstanser pekar på att det är vanligt att medicintekniska utrustningar |
| har mer eller mindre avancerade skärmar där information om produktens |
| användning kan finnas. SKR och Region Kalmar anser att det bör vara |
| tydligt att om texten på skärmen kan anses vara en del av bruksanvisning- |
| en, dvs. ger information om hur produkten ska användas, ska den vara |
| skriven på svenska. Det har enligt remissinstanserna förekommit tillbud |
| då information på skärmar missförståtts för att den har varit på ett annat |
| språk än svenska. |
| Swedish Medtech anför å sin sida att den information som avses i artik- |
| larna 18.1, 89.8 och avsnitt 23 i bilaga I till MDR-förordningen bör kunna |
| anges på engelska i de fall användarna av produkten utgörs av legitimerad |
| personal inom slutenvården. Swedish Medtech pekar på att det i dagens |
| ofta högspecialiserade vård finns flera områden där antalet specialister är |
| relativt litet och deras utbildning är på en hög internationell nivå med kurs- |
| litteratur på engelska. Dessutom är den information de tillgodogör sig från |
| en internationell arena, där det engelska språket dominerar. Engelska är |
| därför enligt Swedish Medtech det mest lämpliga språket ur ett användar- |
| perspektiv. Som exempel på områden där engelska är lämpligast som |
| språk nämner Swedish Medtech bilddiagnostik som datortomografi och |
| undersökningar med magnetkamera, där all utbildningslitteratur och doku- |
| mentation är på engelska. I sådana fall kan det enligt organisationen utgöra |
| en risk för patientsäkerheten om inte engelska används även i manual och |
| text på bildskärm. Ofta saknas dessutom godkända översättningar av |
| termer och begrepp till svenska. Enligt Swedish Medtech är detta applicer- |
| bart på flera andra områden såsom kardiologi och hjärtlungmaskiner, och |
| fler områden utöver dessa finns. |
| Med tanke på det som Swedish Medtech anför så framgår det att det |
| finns behov av att information även ska kunna ges på till exempel |
152 | engelska. Regeringen föreslår därför att det införs ett bemyndigande om |
att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om vilka språk som en produkt ska vara märkt på och vilka språk som information till patienter, bruksanvisningar och säkerhetsmeddelanden till marknaden ska vara skrivna på. När föreskrifter ska beslutas ska det göras med den utgångspunkt som EU-förordningarna har, dvs. en hög hälsoskyddsnivå för patienter och användare. Bemyndigandet avser produkter, dvs. medicintekniska produkter, tillbehör till medicintekniska produkter och produkter som förtecknas i bilaga XVI till MDR-förordningen samt medicintekniska produkter för in vitro-dia- gnostik och tillbehör till medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik. Av avsnitt 23 i bilaga I till MDR-förordningen och i avsnitt 20 i bilaga I till IVDR-förordningen framgår att vissa märkningskrav avser special- anpassade produkter, prövningsprodukter och produkter avsedda för prestandastudier. Således omfattar bemyndigandet även dessa produkter.
I avsnitt 9.3 och 9.4 föreslås att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om angränsande produkter och egentillverkade produkter. Med stöd av dessa bemyndiganden kan det föreskrivas språkkrav när det gäller information till patienter och användare.
SKR anser emellertid att språkkraven ska fastställas direkt i lag. Enligt regeringen framgår det redan av språklagen att svenska är huvudspråket i Sverige. Regeringen anser att det i stället är lämpligt att i förordning ange vilken dokumentation som ska vara skriven på svenska eller på ett annat språk.
Institutet för språk och fornminnen bedömer att förslaget inte innebär undantag från språklagens kärnområde där regeln om svenska är tvingande, eftersom möjligheten att använda engelska enbart föreslås gälla i kommunikationen mellan tillverkare och behörig myndighet i Sverige. Regeringen noterar dock att bemyndigandet gör det möjligt för regeringen att meddela föreskrifter att information från tillverkare till patienter och användare ska kunna ges på ett annat språk än svenska. Den information som avses omfattas dock inte av språklagens kärnområde. Såsom Institutet för språk och fornminnen anför så kommer övrig dokumentation som myndigheten upprättar i dessa ärenden, och som ligger inom språklagens kärnområde, även i fortsättningen att upprättas på svenska i enlighet med språklagens bestämmelser.
Möjlighet att ge information på andra språk än svenska
Enligt regeringens mening kan det finnas anledning, precis som Swedish Medtech framför, att ge Läkemedelsverket större befogenheter att godkänna engelska i dokument och handlingar. Enligt vad Swedish Medtech anför så kan det finnas produkter vars information lämpligast bör ges på annat språk än svenska. Regeringen föreslår därför att även den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om vilka språk som en produkt ska vara märkt med och vilka språk som information till patienter och användare, bruksanvisningar och säkerhets- meddelanden till marknaden ska vara skrivna på. Ett sådant bemyndigande kan behövas speciellt med tanke på den snabba utvecklingen av medicin- tekniska produkter.
Prop. 2020/21:172
153
Prop. 2020/21:172 Det kan även finns anledning att i enskilda fall göra undantag från ett krav på att märkning och information till patienter och användare, bruks- anvisningar och säkerhetsmeddelanden till marknaden ska vara skrivna på ett visst språk. SKR är positivt till promemorians förslag om att sådana undantag från språkkravet bör kunna meddelas i enskilda fall. Ett undantag bör enligt SKR förenas med villkor om när, var och hur länge en sådan produkt får användas samt vad som ska hända med produkten när undantaget löper ut.
Regeringen anser därför att en myndighet i enskilda fall bör få besluta om undantag från de språkkrav som regeringen föreskrivit om enligt ovan nämnda bemyndigande. I enlighet med vad SKR framför bör även ett sådant beslut få förenas med villkor. Därtill anser regeringen att sådana beslut om undantag endast bör bli aktuella i begränsade fall och när det finns särskilda skäl, det vill säga i fall då användningen av produkten är befogad av skäl som rör folkhälsa eller patienters säkerhet eller hälsa. Ett möjligt exempel kan vara en användarinstruktion för en viss prövnings- produkt.
De undantag som myndigheten kan komma att meddela i föreskrifter eller fatta beslut om rör information om produkter till patienter och användare. Det är således inte föreskrifter eller beslut som avser språk- lagens kärnområde. Därför kan en myndighet meddela dessa föreskrifter och beslut. Utgångspunkten när överväganden görs om huruvida ett annat språk än svenska ska få användas är densamma som den som anges i EU- förordningarna, dvs. att säkerställa en hög hälsoskyddsnivå för patienter och användare. Därtill ska språklagens bestämmelser beaktas om att svenska är huvudspråket i Sverige.
9.9Bevarande av dokumentation
Regeringens förslag: Den dokumentation som avses i kapitel III av- snitt 7 i bilaga IX till MDR-förordningen och i kapitel III avsnitt 6 i bilaga IX till IVDR-förordningen ska hållas tillgänglig för de behöriga myndigheter som utsetts i enlighet med respektive förordning under den tid som anges i bilagorna även om tillverkaren eller dennes auktori- serade representant försätts i konkurs, går i likvidation eller upphör med sin verksamhet. Tillverkaren eller dennes auktoriserade representant ska i sådana fall anmäla till den myndighet som regeringen bestämmer vem som ansvarar för arkiveringen av handlingarna och var de förvaras.
Den dokumentation som avses i kapitel III avsnitt 3 i bilaga XV till MDR-förordningen och i kapitel II avsnitt 3 i bilaga XIV till IVDR- förordningen ska hållas tillgänglig för de behöriga myndigheterna och under den tid som anges i bilagorna till respektive förordning även om sponsorn, dennes kontaktperson eller den rättsliga företrädaren försätts i konkurs, går i likvidation eller upphör med sin verksamhet. Sponsorn, dennes kontaktperson eller den rättsliga företrädaren ska anmäla till den myndighet som regeringen bestämmer vem som ansvarar för arkiveringen av handlingarna och var de förvaras.
154 | Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. |
|
Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till eller har inte lämnat synpunkter på promemorians förslag. Sveriges Kommuner och Regioner (SKR) välkomnar förslaget och framför även att det vore önskvärt med ett gemensamt EU-register för uppgifter om var dokumentation från bolag som gått i konkurs förvaras.
Skälen för regeringens förslag: I EU-förordningarna finns flera be- stämmelser om att dokumentation ska hållas tillgänglig för behöriga myndigheter. Av artikel 10.8 i MDR-förordningen framgår det att tillverk- arna ska hålla den tekniska dokumentationen, EU-försäkran om överens- stämmelse och i förekommande fall en kopia av relevant intyg tillgängliga för de behöriga myndigheterna i minst tio år efter det att den sista produkt som omfattas av EU-försäkran om överensstämmelse har släppts ut på marknaden. När det gäller implantat ska denna period vara minst 15 år efter det att den sista produkten har släppts ut på marknaden. I det fall en tillverkare har sitt säte utanför unionen ska det vara säkerställt att den auk- toriserade representanten ständigt har tillgång till nödvändig dokumenta- tion. Liknande bestämmelser finns i artikel 10.7 i IVDR-förordningen.
I kapitel III avsnitt 8 i bilaga IX till MDR-förordningen anges det att varje medlemsstat ska kräva att den dokumentation som avses i avsnitt 7 i bilagan ska hållas tillgänglig för de behöriga myndigheterna under den tid som anges i det avsnittet för den händelse att en tillverkare, eller tillverk- arens auktoriserade representant, som är etablerad på medlemsstatens territorium går i konkurs eller upphör med verksamheten innan den angiv- na tiden har löpt ut. Av avsnitt 7 i bilaga IX framgår det att tillverkaren eller, om tillverkaren inte har något säte i en medlemsstat, dennes auktoris- erade representant ska hålla vissa handlingar tillgängliga för de behöriga myndigheterna under minst tio år, och för implantat minst 15 år, efter att den sista produkten har släppts ut på marknaden. De handlingar som ska hållas tillgängliga är följande:
–EU-försäkran om överensstämmelse.
–Dokumentationen om tillverkarens kvalitetsledningssystem, och om de förfaranden som upprättats för övervakning, verifiering, validering och kontroll av produkternas utformning.
–Information om de ändringar av kvalitetssystemet som anmält organ har underrättats om.
–Den dokumentation som ingick i ansökan om bedömning av den tekniska dokumentationen till det anmälda organet.
–Beslut och rapporter från det anmälda organet (bilaga IX).
Liknande bestämmelser finns i kapitel III avsnitt 6 och 7 i bilaga IX till IVDR-förordningen.
Även i kapitel III avsnitt 3 i bilaga XV till MDR-förordningen och i kapitel II avsnitt 3 i bilaga XIV till IVDR-förordningen finns bestämmel- ser om bevarande av dokumentation. I dessa fall gäller dokumentationen kliniska prövningar och prestandastudier. Enligt dessa bestämmelser ska dokumentationen sparas i minst tio år efter det att den kliniska prövningen eller prestandastudien avslutades eller, i de fall produkten sedan släpps ut på marknaden, i minst tio år efter det att den sista produkten har släppts ut på marknaden. När det gäller implantat ska den tiden i stället vara minst 15 år. I bestämmelserna anges även att varje medlemsstat ska kräva att dokumentationen ska hållas tillgänglig för de behöriga myndigheterna under den angivna tiden för den händelse att sponsorn, dennes
Prop. 2020/21:172
155
Prop. 2020/21:172 kontaktperson eller den rättsliga företrädaren enligt artikel 62.2 i MDR- förordningen respektive artikel 58.4 i IVDR-förordningen som är etabler- ad på medlemsstatens territorium, går i konkurs eller upphör med sin verksamhet innan den angivna tiden har löpt ut.
Som anges i kapitel III avsnitt 8 i bilaga IX till MDR-förordningen, kapi- tel III avsnitt 3 i bilaga XV till MDR-förordningen, kapitel III avsnitt 7 i bilaga IX till IVDR-förordningen och kapitel II avsnitt 3 i bilaga XIV till IVDR-förordningen ska varje medlemsstat kräva att dokumentationen hålls tillgänglig för behöriga myndigheter under angiven tid. Dessa krav bör regleras i den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter. I den lagen ska det införas bestämmelser om att dokumentation ska hållas tillgänglig om tillverkaren, tillverkarens auktoriserade representant, sponsorn, sponsorns kontakt- person eller rättsliga företrädare går i konkurs eller upphör med sin verk- samhet. Skyldigheten bör även gälla för det fall berörd aktör har gått i likvidation.
Dokumentationen ska hållas tillgänglig för de behöriga myndigheterna. Dessa är de myndigheter som har utsetts av respektive medlemsstat enligt artikel 101 i MDR-förordningen respektive artikel 96 i IVDR-förordning- en. Dessa myndigheter utses av regeringen med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen.
I lagen bör det även anges att för de fall en berörd aktör försätts i kon- kurs, går i likvidation eller upphör med sin verksamhet ska den berörda aktören göra en anmälan till en myndighet som regeringen bestämmer. I den anmälan ska det framgå vem som ansvarar för arkiveringen av hand- lingarna och var de förvaras.
SKR anför att många tillverkare sannolikt befinner sig utanför Sverige, och att det därför kan vara svårt för svenska användare att få tillgång till dokumentation som bevaras utanför Sveriges gränser. SKR anser därför att det vore önskvärt med ett gemensamt EU-register för uppgifter om var dokumentation från bolag som gått i konkurs förvaras. Regeringen finner att om ett sådant förslag bör utvecklas ska det ske inom EU-samarbetet. Regeringen ser dock att nu aktuella bestämmelser innebär att behöriga myndigheter ska få tillgång till dokumentationen. Om en person eller ett företag önskar få tillgång till samma dokumentation, kan en sådan begäran göras till den behöriga myndigheten i berört medlemsland som får pröva frågan om dokumentationen kan lämnas ut alternativt ange var doku- mentationen finns tillgänglig.
9.10Utbildning
Regeringens förslag: Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om vilka utbildningar inom juridik, medicin, farmaci, ingenjörsvetenskap eller annan relevant vetenskaplig disciplin som den person som har ansvar för att regel- verket följs ska ha och som är den person som en tillverkare ska ha tillgång till enligt MDR- och IVDR-förordningarna.
156 | Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. |
|
Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till eller har inte lämnat synpunkter på promemorians förslag. Swedish Medtech och Sveriges Kommuner och Regioner (SKR) önskar att samordning sker med övriga medlemsstater i EU när föreskrifter om relevant utbildning utformas för att det ska finnas en harmoniserad nivå för såväl utbildning som kompetens för personen som ska axla denna roll. Några regioner, bland annat Region Gävleborg och Region Värmland, anser att det finns behov av ett förtydligande att utbildningskrav gäller även för specialanpassade produkter (jfr avsnitt 9.2).
Skälen för regeringens förslag: Enligt artikel 15.1 i MDR-förordning- en och artikel 15.1 i IVDR-förordningen ska en tillverkare ha tillgång till minst en person i sin organisation som har erforderlig sakkunskap på området för medicintekniska produkter och som ansvarar för att regelverk- et efterlevs. Den erforderliga sakkunskapen kan styrkas bland annat genom examensbevis, certifikat eller annat behörighetsbevis efter fullbordad hög- skoleutbildning eller annan utbildning som den berörda medlemsstaten bedömt som likvärdigt inom juridik, medicin, farmaci, ingenjörsvetenskap eller någon annan relevant vetenskaplig disciplin och minst ett års yrkes- erfarenhet av regleringsfrågor eller kvalitetsledningssystem på området för medicintekniska produkter. Av artikel 15.2 i MDR-förordningen och 15.2 i IVDR-förordningen framgår att mikroföretag och små företag inte ska behöva ha en person med ansvar för att se till att regelverket efterlevs i sin organisation. Dessa företag ska dock permanent och fortlöpande ha en sådan person till sitt förfogande. Enligt artikel 15.6 i MDR-förordningen och 15.6 i IVDR-förordningen ska även den auktoriserade representanten ha minst en person med ansvar för att regelverket följs till sitt förfogande.
I Sverige bör föreskrifter om utbildning meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Ett bemyndigande bör införas i den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om vilka utbildningar inom juridik, medicin, farmaci, ingenjörsvetenskap eller annan relevant vetenskaplig disciplin som den person som har ansvar för att regelverket följs ska ha i enlighet med artiklarna 15.1, 15.2 och 15.6 i MDR-förord- ningen och artiklarna 15.1, 15.2 och 15.6 i IVDR-förordningen.
Swedish Medtech och SKR anser att det är olyckligt att utbildningskrav- en enligt MDR-förordningen ska fastställas på nationell nivå, då olika krav i de olika medlemsstaterna kan påverka produkternas kvalitet och resultera i snedvriden konkurrens mellan länderna. Remissinstanserna anser att utbildningskraven behöver samordnas inom EU. Swedish Medtech ser därför att utsedd myndighet bör samordna sitt arbete med att utforma före- skrifter om relevant utbildning med övriga medlemsstater för att få en harmoniserad nivå för såväl utbildning som kompetens för personen som ska axla denna roll. Regeringen håller med om att det är viktigt att andra länders krav beaktas och att nämnda avvägningar och eventuella sam- arbeten bör ske innan föreskrifter beslutas. Vidare bör även lagen (2016:145) om erkännande av yrkeskvalifikationer beaktas vid utformand- et av föreskrifterna och därvid ingår skyldigheter för myndigheter att genomföra ett inremarknadstest och göra en proportionalitetsprövning i enlighet med bestämmelser i förordningen (2020:757) om proportiona- litetsprövning vid nya eller ändrade krav på yrkeskvalifikationer. Några
Prop. 2020/21:172
157
Prop. 2020/21:172 regioner, bland annat Region Gävleborg och Region Värmland, anser att det bör förtydligas att utbildningskraven även gäller för specialanpassade produkter. I detta avseende noterar regeringen att artikel 15.1 sista stycket
iMDR-förordningen och artikel 15.1 sista stycket i IVDR-förordningen inte togs upp i promemorian. I dessa artiklar anges det att tillverkare av specialanpassade produkter kan styrka den erforderliga sakkunskapen som avses i artikel 15.1 första stycket genom att visa att de har minst två års yrkeserfarenhet inom ett relevant tillverkningsområde. Detta gäller om medlemsstater inte har infört andra nationella bestämmelser om yrkeskvalifikationer. Artikel 15 i MDR-förordningen och artikel 15 i IVDR-förordningen omfattar således även specialanpassade produkter. Regeringen finner att med stöd av ovan nämnda bemyndigande kan före- skrifter även meddelas om utbildnings- och yrkeserfarenhetskrav i fråga om specialanpassade produkter.
| 9.11 | Unik produktidentifiering (UDI) |
|
| |
| Regeringens förslag: Regeringen eller den myndighet som regeringen | |
| bestämmer ska få meddela föreskrifter om att hälso- och sjukvårds- | |
| institutioner ska lagra och förvara den unika produktidentifieringen | |
| (UDI) även för andra produkter än implantat i klass III som har | |
| levererats till dem. Regeringen eller den myndighet som regeringen | |
| bestämmer ska även få meddela föreskrifter om att hälso- och | |
| sjukvårdspersonal och inrättningar som använder en produkt som | |
| omfattas av bilaga XVI till MDR-förordningen ska lagra och förvara | |
| UDI för produkter som har levererats till dem. | |
|
| |
| Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. | |
| Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till | |
| eller har inte lämnat synpunkter på promemorians förslag. Sveriges | |
| Kommuner och Regioner (SKR) anser att UDI är viktig och att UDI bör | |
| antecknas i patientjournalen i samband med att produkten används. I stället | |
| för att Socialstyrelsen och Läkemedelverket bemyndigas meddela sär- | |
| skilda föreskrifter om detta anser SKR att detta krav bör föras in i patient- | |
| datalagen. SKR bedömer vidare att UDI-systemet i övrigt på sikt kan kom- | |
| ma att integreras med andra autentiseringssystem som redan finns hos | |
| vårdgivarna, men att detta bör vara frivilligt. Region Kalmar anser att all | |
| annan lagring av UDI än den som regleras i EU-förordningarna bör vara | |
| frivillig och utföras efter varje enskild vårdgivares behov och förutsätt- | |
| ningar. Vidare anför Region Kalmar att registreringen av UDI bör ske vid | |
| användningen av implantatet och inte vid leverans till vårdgivaren. | |
| Produktens UDI bör då dokumenteras i patientjournalen. | |
| Region Västernorrland framhåller vikten av att systemen för patientdata | |
| som regionerna nyttjar ändras så att uppgifter om spårbarhet ska kunna | |
| hanteras rationellt. Konkret måste till exempel UDI-koder bli sökbara i | |
| journalsystemen. Regionen bedömer att detta kan innebära en utmaning | |
| utifrån kostnader och ta tid för varje region att uppnå. Liknande synpunkter | |
| framför även Region Uppsala. Region Västernorrland anser även att en | |
158 | samordnad hantering för att stödja systemen för patientdata bör ske för att | |
|
|
minimera resurser och att även samråd mellan berörda myndigheter behövs när det gäller avvikelsehantering och händelseanalyser. Region Jämtland Härjedalen och Region Västerbotten föreslår att en myndighet utses för att genomföra en nationell samverkan med vårdens företrädare för att införa rutiner och riktlinjer för logistikhantering och spårbarhet till patient där UDI ska användas. Även Region Östergötland pekar på behov av nationell samverkan mellan vårdgivare för att effektivisera införandet av UDI och det föreslås även att kraven på spårbarhet trappas upp på flera års sikt och att berörd myndighet samverkar med vårdgivarna för att gemensamt uppnå effektmålet om full spårbarhet. Swedish Medtech bedömer att även E-hälsomyndigheten bör ges i uppdrag att förmedla tillgång till en produktdatabas för att nyttan med UDI ska kunna realiseras.
Skälen för regeringens förslag: För att på ett effektivt sätt kunna spåra medicintekniska produkter införs ett system med unik produktidentifiering (UDI). Alla produkter, även modulsammansatta produkter och vårdset, ska märkas med UDI. Detta spårbarhetssystem förväntas öka effektiviteten av- seende säkerhetsrelaterade åtgärder för produkter som släppts ut på mark- naden. Bestämmelsen omfattar dock inte specialanpassade produkter, prövningsprodukter och produkter avsedda för prestandastudier.
Enligt artikel 27.7 i MDR-förordningen och artikel 24.7 i IVDR-förord- ningen ska tillverkaren ha en uppdaterad förteckning över alla tilldelade UDI. Av artikel 27.8 i MDR-förordningen och artikel 24.8 i IVDR-förord- ningen framgår att de ekonomiska aktörerna ska, företrädesvis på elektron- isk väg, lagra och förvara UDI för de produkter som de har levererat eller som har levererats till dem. Detta gäller implantat i den högsta riskklassen (klass III) och de produkter som kommissionen kan komma att fastställa i genomförandeakter.
I artikel 123.3 f i MDR-förordningen framgår det att kravet på att pro- dukter ska vara märkta med UDI införs stegvis beroende på riskklass. Enligt MDR-förordningen ska krav på UDI-märkning införas den 26 maj 2021 för klass III och implantat. Den 26 maj 2023 införs krav på UDI- märkning för klass IIa och II b och den 26 maj 2025 införs krav på UDI- märkning för klass I. För medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik införs krav på UDI-märkning för produkter i klass D den 26 maj 2023, för produkter i klass B och C den 26 maj 2025 och för produkter i klass A den 26 maj 2027.
Skyldigheten att lagra och förvara UDI gäller även hälso- och sjuk- vårdsinstitutioner för de produkter som tillhör implantat i klass III (artikel
27.9i MDR-förordningen). För andra produkter än implantat i klass III ska medlemsstaterna uppmuntra, och får ålägga, hälso- och sjukvårdsinstitu- tioner att, företrädesvis på elektronisk väg, lagra och förvara UDI för de produkter som har levererats till dem.
Medlemsstaterna ska även uppmuntra, och får ålägga, hälso- och sjuk- vårdspersonal att företrädesvis på elektronisk väg lagra och förvara UDI för alla de produkter som har levererats till dem, dvs. både de produkter som är implantat i klass III och andra medicintekniska produkter.
Med UDI-systemet ser man framför sig en förbättrad rapportering av tillbud, riktade korrigerande säkerhetsåtgärder på marknaden och bättre övervakning från de behöriga myndigheternas sida. UDI-systemet för- väntas också bidra till att minska medicinska fel och bekämpa produktför- falskning. Därtill kan UDI-systemet komma att förbättra policyer för inköp
Prop. 2020/21:172
159
Prop. 2020/21:172 och avfallsbortskaffande samt lagerhantering hos hälso- och sjukvårds- institutioner och andra ekonomiska aktörer. UDI-systemet bör, om
| möjligt, vara kompatibelt med andra autentiseringssystem som redan är i |
| bruk i dessa miljöer. |
| Det kan finnas stora fördelar med att ålägga hälso- och sjukvårdsinstitu- |
| tioner och personal att lagra och förvara UDI. Som anges så ska medlems- |
| staterna uppmuntra hälso- och sjukvårdsinstitutioner och deras personal att |
| lagra UDI. Frågan om huruvida det ska införas ett krav på att UDI ska |
| lagras och förvaras reser dock vissa frågor. De frågor som uppstår är bl.a. |
| vilka produkter som detta krav bör omfatta och om kravet ska omfatta alla |
| hälso- och sjukvårdsinrättningar eller endast sådana av en viss storlek eller |
| med en viss verksamhet. Vidare bör det beaktas att ett sådant krav |
| kommer, i vart fall till en början, att innebära en kostnad för regionerna. |
| Det saknas utrymme för att i detta lagstiftningsarbete göra en utredning av |
| om det bör ställas ytterligare krav på lagring och förvaring av UDI inom |
| hälso- och sjukvårdsinstitutioner och för hälso- och sjukvårdspersonal. |
| Om sådana krav ska ställas, kan de regleras i förordning eller i myndig- |
| hetsföreskrifter med stöd av ett bemyndigande i lag. Det föreslås därför att |
| ett bemyndigande ska införas i den nya lagen med kompletterande bestäm- |
| melser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter som ger |
| regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer möjlighet att |
| meddela föreskrifter om sådana krav. Det kan även finns behov av att |
| ålägga inrättningar och andra aktörer som använder produkter som |
| omfattas av bilaga XVI till MDR-förordningen att lagra och förvara UDI |
| för produkter som har levererats till dem. Det bör därför även införas ett |
| bemyndigande avseende den situationen. |
| Region Kalmar anser vidare att registreringen ska ske vid användning |
| av implantatet och inte vid leverans till vårdgivaren. Det bör således i |
| stället ställas ett krav på att produktens UDI dokumenteras i berörd |
| patients patientjournal. Även SKR anser att UDI bör antecknas i patient- |
| journalen i samband med att produkten används eftersom UDI är en viktig |
| uppgift, särskilt för implantat i klass III, för att möjliggöra spårbarhet. I |
| stället för att Socialstyrelsen och Läkemedelsverket bemyndigas meddela |
| särskilda föreskrifter om UDI anser SKR att kravet på att lagra UDI bör |
| föras in i patientdatalagen. |
| Regeringen noterar att det i artikel 27.8 och 27.9 i MDR-förordningen |
| anges att de ekonomiska aktörerna och hälso- och sjukvårdsinstitutionerna |
| ska lagra och förvara UDI för de produkter som de levererat eller som har |
| levererats till dem. Dessa bestämmelser gäller som lag i Sverige och går |
| inte att frångå. Därutöver kan det i andra svenska bestämmelser anges vad |
| som ska antecknas i en patientjournal. Som det anges i avsnitt 9.7 så ska |
| vårdgivaren säkerställa att en patientjournal, i förekommande fall, ska |
| innehålla uppgifter om bland annat de medicintekniska produkter som har |
| förskrivits till, utlämnats till eller tillförts en patient på ett sådant sätt att |
| de kan spåras. Detta föreskrivs i 5 kap. 5 § Socialstyrelsen föreskrifter och |
| allmänna råd (HSLF-FS 2016:40) om journalföring och behandling av |
| personuppgifter i hälso- och sjukvården. |
| Region Kalmar anser att kravet att lagra UDI på medicintekniska |
| produkter endast bör omfatta implantat i klass III och att all annan lagring |
| av UDI än gällande implantat i klass III bör vara frivillig och utföras efter |
160 | varje enskild vårdgivares behov och förutsättningar. Regionen bedömer att |
om UDI för produkter utöver implantat klass III ska dokumenteras för levererade produkter kommer det att leda till stora kostnader för vårdgiv- arna samtidigt som spårbarheten ökar obetydligt. Sveriges Tandläkarför- bund tror inte att ytterligare regleringar kring spårbarheten kommer att innebära en ekonomisk vinst för regionerna.
Som noteras ovan så föreslås det att ett bemyndigande införs som gör det möjligt för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om att lagra och förvara UDI även för andra pro- dukter än implantat i klass III. När sådana föreskrifter utarbetas kommer aspekter som patientsäkerhet, behov och kostnader att beaktas. Det kan även nämnas att innan ett krav om att lagra och förvara UDI införs i en förordning eller en myndighetsföreskrift måste regeringen eller myndig- heten utreda om föreskrifterna innebär förändringar av bland annat befog- enheter eller skyldigheter för kommuner och regioner samt göra en beräk- ning av de kostnader och intäkter som följer av förändringarna, jämför 8 § förordningen (2007:1244) om konsekvensutredning vid regelgivning. För- slagen ska också skickas ut till berörda aktörer för att de ska kunna lämna synpunkter på förslagen. Genom detta förfarande kommer eventuella föreskrifter att vara noga belysta även ur kostnadssynpunkt.
SKR anför att UDI-systemet i övrigt på sikt kan komma att integreras med andra autentiseringssystem som redan finns hos vårdgivarna, och SKR anser att detta bör vara frivilligt. Region Jämtland Härjedalen och Region Västerbotten bedömer att det är hög tid att planera för systemstöd för UDI i berörda system för patientjournal och logistikhantering för medicintekniska produkter. För att på ett kostnadseffektivt sätt införa rutiner och riktlinjer för logistikhantering och spårbarhet till patient där UDI ska användas är det enligt remissinstanserna viktigt att berörda myndigheter samverkar nationellt med vårdens företrädare. Regionerna föreslår att ansvarig myndighet utses för detta. Också Region Väster- norrland framhåller vikten av att systemen för patientdata som regionerna nyttjar behöver ändras så att dessa uppgifter kan hanteras rationellt när det gäller spårbarheten. Det innebär enligt regionen att exempelvis UDI måste bli sökbara i journalsystemen. Regionen bedömer att detta kan innebära utmaningar utifrån kostnader och ta tid för varje region att uppnå. Liknande synpunkter framför även Region Uppsala. Region Väster- norrland pekar även på att en samordnad hantering för att stödja detta bör ske för att minimera resurser, och regionen anser att även samråd mellan berörda myndigheter behövs när det gäller avvikelsehantering och händelseanalyser. För att uppnå spårbarhet i vården krävs det enligt Swedish Medtech dels tillgång till en produktdatabas för hälso- och sjuk- vården, dels att processer för spårbarhet upprättas i vården. Produktdatabas och spårbarhetsprocesser är beroende av varandra för att fungera – pro- duktdatan används för att skapa spårbarhet. Swedish Medtech anser att E- hälsomyndigheten bör ges i uppdrag att förmedla tillgång till en produkt- databas. Även Region Östergötland finner att den praktiska hanteringen av UDI kommer att kräva stora omställningar för många vårdgivare i och med krav på lagerhantering, hårdvara och mjukvara för maskininläsning samt mjukvaruintegrationer mot befintliga patientjournalsystem och liknande. Regionen ser gärna att det införs med nationell samverkan mellan vårdgivare för att effektivisera våra resurser. Regionen föreslår även att kraven på spårbarhet trappas upp på flera års sikt och att berörd
Prop. 2020/21:172
161
Prop. 2020/21:172 myndighet samverkar med vårdgivarna för att gemensamt uppnå effektmålet om full spårbarhet.
Regeringen håller med remissinstanserna om att det är viktigt att tillse att det finns funktionella, effektiva och samordnade datasystem inom hälso- och sjukvården. Att det finns effektiva och säkra system för spårbar- het inom hälso- och sjukvården är av största vikt för svensk hälso- och sjukvård. Regeringen kommer att följa frågan och bistå utvecklingen i den mån det bedöms nödvändigt.
| 9.12 | Skyldighet att registrera uppgifter |
|
| |
| Regeringens förslag: Regeringen eller den myndighet som regeringen | |
| bestämmer ska få meddela föreskrifter om skyldighet för ekonomiska | |
| aktörer som tillhandahåller eller bedriver verksamhet med produkter i | |
| Sverige att registrera uppgifter hos en myndighet om sin verksamhet | |
| och sina produkter. | |
| Bemyndigandet ska även omfatta möjligheten att meddela föreskrift- | |
| er om ekonomiska aktörers registreringsskyldighet när det gäller sådana | |
| produkter som inte omfattas av EU-förordningarna om medicintekniska | |
| produkter men som i föreskrifter som meddelas av regeringen eller den | |
| myndighet som regeringen bestämmer bedömts stå nära medicintekni- | |
| ska produkter i fråga om användning. | |
| Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska även | |
| få meddela föreskrifter om skyldighet för den som reprocessar eller | |
| återanvänder engångsprodukter i Sverige att registrera uppgifter hos en | |
| myndighet om sin verksamhet och sina produkter. | |
|
| |
| Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. | |
| Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till | |
| eller har inte lämnat synpunkter på promemorians förslag. | |
| Skälen för regeringens förslag | |
| Behov av registrering | |
| EU-förordningarna innehåller flera bestämmelser om att tillverkare och | |
| andra ekonomiska aktörer ska registrera uppgifter i databasen Eudamed. | |
| Medlemsstaterna kan då inte föreskriva egna krav om registrering av | |
| uppgifter på dessa områden. Det finns dock vissa aktörer och produkter | |
| som inte är föremål för registreringskrav i EU-förordningarna. I stället får | |
| medlemsstaterna vidta nationella åtgärder. | |
| Enligt artikel 21.2 andra stycket i MDR-förordningen får medlemsstat- | |
| erna kräva att tillverkaren av en specialanpassad produkt ska lämna en för- | |
| teckning till den behöriga myndigheten över de specialanpassade pro- | |
| dukter som har tillhandahållits inom deras territorium. En specialanpassad | |
| produkt är en medicinteknisk produkt som tillverkats efter skriftlig | |
| anvisning från en person som genom sina yrkeskvalifikationer är behörig | |
| enligt nationell rätt och som på sitt ansvar ger speciella konstruktionsegen- | |
| skaper åt produkten. Denna produkt ska dessutom vara avsedd att | |
162 | användas endast för en viss patient och uteslutande för dennes individuella | |
|
|
förhållanden och behov, som till exempel en bettskena. För att myndighet- erna ska kunna utöva en fullgod tillsyn av specialanpassade produkter behöver de information om tillverkaren, vilket område (kategori) man utför specialanpassning inom och dennes produkter.
Av artikel 30.2 i MDR-förordningen och 27.2 i IVDR-förordningen framgår vidare att medlemsstaterna får behålla eller införa nationella bestämmelser om registrering av distributörer av produkter som har till- handahållits på deras territorium. Något register över distributörer av pro- dukter finns inte för närvarande i Sverige. Bestämmelser om distributörers skyldigheter har för övrigt inte reglerats i EU-direktiven utan det är en nyhet i EU-förordningarna. Ett register över distributörer kan behövas för att myndigheterna ska kunna säkerställa en god tillsyn.
Enligt artikel 16.1 i MDR-förordningen och artikel 16.1 i IVDR-förord- ningen ska distributörer, importörer eller andra fysiska eller juridiska personer ta på sig tillverkarens skyldigheter, om de
a)tillhandahåller en produkt på marknaden i sitt eget namn, registrerade firmanamn eller registrerade varumärke,
b)ändrar det avsedda ändamålet med en produkt som redan har släppts ut på marknaden eller tagits i bruk,
c)ändrar en produkt som redan släppts ut på marknaden eller tagits i bruk på ett sådant sätt att det kan påverka överensstämmelsen med de tillämpliga kraven.
Vidare framgår det av artikel 16.4 i MDR-förordningen och artikel 16.4
iIVDR-förordningen att de distributörer eller importörer som märker om eller paketerar om en produkt i enlighet med artikel 16.2 a och b i respektive förordning ska underrätta den behöriga myndigheten i den medlemsstat där de tänker tillhandahålla produkten om avsikten att tillhandahålla den. Om den behöriga myndigheten begär det, ska distributören eller importören även överlämna ett intyg som utfärdats av ett anmält organ. Det anmälda organet ska vara utsett för den produkttyp som är föremål för sådana aktiviteter som anges i artikel 16.2 a och b. För att behörig myndighet ska kunna utöva tillsyn över dessa aktörer, måste ett register över dessa aktörer, tillverkare och produkter samt intyget som hör till produkten registreras i nationellt register.
På samma sätt som det kan finnas ett behov av uppgifter om distri- butörer, importörer och tillverkare av specialanpassade produkter kan det också finnas behov av uppgifter om tillverkare och andra ekonomiska aktörer av sådana produkter som inte omfattas av EU-förordningarna men som i fråga om sin användning står medicintekniska produkter nära. I avsnitt 9.3 föreslås det att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om vilka dessa produkter är och vilka bestämmelser om medicintekniska produkter som ska gälla för dessa. I avsnitt 9.3 kallas dessa produkter för angränsande produkter. Några krav på registrering av tillverkare eller andra ekonomiska aktörer, av spe- cialanpassade produkter eller angränsande produkter finns alltså inte i EU- förordningarna. Medlemsstaterna får då vidta egna åtgärder så länge som de kan motivera dem. I det här fallet handlar det om möjligheten att kunna säkerställa en god folkhälsa genom tillsyn av aktörerna. Eftersom de behöriga myndigheterna inte kan få uppgifter om aktörerna på något annat sätt bedöms möjligheten att föreskriva om registreringsskyldighet vara nödvändig.
Prop. 2020/21:172
163
Prop. 2020/21:172 Det bör vara upp till den behöriga myndigheten att avgöra i vilken utsträckning uppgifter och register behövs för myndighetens tillsyn.
Nytt bemyndigande om skyldighet att registrera uppgifter
I dag finns en bestämmelse i 10 § lagen om medicintekniska produkter som bemyndigar regeringen eller den myndighet som regeringen bestäm- mer att meddela föreskrifter om skyldighet för tillverkare av medicintek- niska produkter eller en tillverkares ombud i Sverige att lämna uppgifter till en myndighet om sin verksamhet och sina produkter.
Det föreslås nu att det införs ett nytt bemyndigande i den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU-förordningarna om medicintekniska produkter. Enligt det bemyndigandet ska regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer få meddela föreskrifter om skyldighet för ekonomiska aktörer som tillhandahåller eller bedriver verksamhet med produkter i Sverige att registrera uppgifter hos en myndighet om sin verksamhet och sina produkter. Av bemyndigandet ska det framgå att sådan registreringsskyldighet även får omfatta s.k. angränsande produkter.
Med ekonomiska aktörer som tillhandahåller eller bedriver verksamhet med produkter i Sverige avses tillverkare, auktoriserade representanter, importörer, distributörer eller sådana personer som avses i artikel 22.1 och
22.3i MDR-förordningen. Bemyndigandet ska tolkas i ljuset av EU- förordningarna och därmed inte användas för att ställa krav på registrering av aktörer som redan regleras i EU-förordningarna, exempelvis distributörer eller tillverkare av specialanpassade produkter.
Det finns många olika medicintekniska produkter och andra produkter som omfattas av bestämmelser i MDR- och IVDR-förordningarna. Av bemyndigandet ska det framgå att berörd aktör även ska lämna uppgifter om sin verksamhet och sina produkter.
Register över verksamhet som avser reprocessing av engångsprodukter
I avsnitt 9.5 föreslås det att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om att tillåta att engångsprodukter reprocessas och återanvänds. Om sådan verksamhet tillåts, bör den vara föremål för tillsyn och för att möjliggöra den tillsynen bör den som utövar denna verksamhet anmäla sin verksamhet till tillsynsmyndigheten.
För att möjliggöra myndigheternas tillsyn om reprocessing och åter- användning tillåts bör den som reprocessar och återanvänder en engångs- produkt registrera sin verksamhet. Ett bemyndigande bör därför införas i den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om skyldighet för den som reprocessar eller återanvänder engångsprodukter i Sverige att registrera uppgifter hos en myndighet om sin verksamhet och sina produkter.
164
10 | Kliniska prövningar och prestandastudier Prop. 2020/21:172 |
Syftet med MDR- och IVDR-förordningarna är att säkerställa att den inre marknaden för medicintekniska produkter fungerar smidigt, med utgångs- punkt i en hög hälsoskyddsnivå för patienter och användare. För att undan- röja vanliga betänkligheter när det gäller medicintekniska produkters säkerhet ställs det i förordningarna också höga kvalitets- och säkerhetskrav på sådana produkter. Bland annat ställs det krav på att de data som generer- as vid kliniska prövningar och prestandastudier ska vara tillförlitliga och robusta och att säkerheten skyddas för de försökspersoner som deltar i en klinisk prövning eller prestandastudie. Bestämmelserna om klinisk pröv- ning regleras i huvudsak i kapitel VI i MDR-förordningen. I IVDR-förord- ningen finns bestämmelser om prestandastudier i huvudsak i kapitel VI.
Klinisk utvärdering och klinisk prövning
I artikel 2.44 i MDR-förordningen definieras klinisk utvärdering. Enligt den definitionen så är en klinisk utvärdering en systematisk och planerad process för att kontinuerligt generera, samla in, bedöma och analysera kliniska data avseende en produkt för att verifiera produktens säkerhet och prestanda, inklusive klinisk nytta, när den används på det sätt som tillverk- aren avsett. En klinisk prövning är, enligt artikel 2.45 i MDR-förordning- en, en systematisk undersökning som involverar en eller flera försöks- personer för att bedöma en produkts säkerhet eller prestanda.
I MDR-förordningen framgår att en tillverkare ska göra en klinisk ut- värdering innan en medicinteknisk produkt sätts på marknaden. En pro- dukt ska genomgå en klinisk prövning om det inte finns tillräckliga klin- iska data från relevant vetenskaplig litteratur, tillgängliga kliniska pröv- ningar och i förekommande fall tillgängliga alternativa behandlingsalter- nativ (artikel 61.3 i MDR-förordningen). För implantat och produkter i klass III är huvudregeln att kliniska prövningar ska genomföras, dock med vissa undantag (artikel 61.4–61.6 i MDR-förordningen). I artikel 61.8 i MDR-förordningen ges kommissionen möjlighet att genom delegerade akter inte bara lägga till utan även stryka produkter från förteckningen i artikel 61.6 b om att undanta produkter från kravet på kliniska prövningar.
Av artikel 62 i MDR-förordningen framgår att en klinisk prövning ska utföras för att fastställa och kontrollera att en produkt konstrueras, tillverk- as och förpackas på ett sådant sätt att den under normala användningsför- hållanden är lämplig för angivet ändamål och uppnår de avsedda prestanda som anges av dess tillverkare. De angivna ändamålen ska i dessa fall vara medicinska ändamål, nämligen
–diagnos, profylax, övervakning, prediktion, prognos, behandling eller lindring av sjukdom,
–diagnos, övervakning, behandling, lindring av eller kompensation för en skada eller funktionsnedsättning,
–undersökning, ersättning eller ändring av anatomin eller av en fysio- logisk eller patologisk process eller ett fysiologiskt eller patologiskt tillstånd,
–tillhandahållande av information genom undersökning in vitro av prover från människokroppen, inklusive donationer av organ, blod och
vävnad. | 165 |
Prop. 2020/21:172
166
Därutöver får produkten inte uppnå sin huvudsakliga, avsedda verkan i eller på människokroppen med hjälp av farmakologiska, immunologiska eller metaboliska medel, men produkten kan understödjas i sin funktion av sådana medel.
En klinisk prövning kan även göras för att fastställa och kontrollera att en produkt har de kliniska fördelar som dess tillverkare angett (artikel
62.1b). En tredje anledning till att göra en klinisk prövning är för att fast- ställa och kontrollera produktens kliniska säkerhet och dokumentera oönskade bieffekter under en produkts normala användningsförhållanden och bedöma om de risker som dessa innebär är acceptabla när de vägs mot de fördelar som ska uppnås med produkten (artikel 62.1 c).
Bestämmelserna om kliniska prövningar i MDR-förordningen ska även tillämpas på de produkter som förtecknas i bilaga XVI (jfr artikel 1.2 i MDR-förordningen). Dessa produkter är sådana som enligt tillverkaren är avsedda för estetiska eller andra icke-medicinska ändamål, men liknar medicintekniska produkter i fråga om funktion och riskprofil och omfattas av MDR-förordningen. En klinisk prövning av dessa produkter kan göras för att se om produkten uppfyller de ändamål som anges i artikel 62.1 b och c. Av artikel 61.9 MDR-förordningen framgår vidare att när det gäller produkter som anges i bilaga XVI så ska kravet på att visa klinisk nytta förstås som ett krav på att visa produktens prestanda i stället.
Prestandastudie och prestandautvärdering
Med klinisk prestanda avses enligt artikel 2.41 i IVDR-förordningen en produkts förmåga att ge resultat som korrelerar med ett visst kliniskt fysio- logiskt eller patologiskt tillstånd eller en fysiologisk eller patologisk pro- cess för målgruppen och de avsedda användarna. Med prestandastudie avses enligt artikel 2.42 i IVDR-förordningen en studie som genomförs för att fastställa eller bekräfta en produkts analytiska eller kliniska prestanda. Av artikel 2.47 framgår att en försöksperson är en person som deltar i en prestandastudie och vars prover genomgår undersökningar in-vitro med en produkt avsedd för prestandastudie eller en produkt som används för kontrolländamål. En prestandautvärdering är, enligt artikel 2.44 i IVDR- förordningen, en utvärdering och analys av data för att fastställa eller verifiera den vetenskapliga giltigheten, den analytiska och i före- kommande fall kliniska prestandan hos en produkt. För att säkerställa en hög säkerhets- och prestandanivå på medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik bör det med hjälp av klinisk evidens styrkas att de allmänna krav på säkerhet och prestanda som fastställs i IVDR- förordningen är uppfyllda. Krav på prestandastudier gäller först då det inte är vederbörligen motiverat att förlita sig på andra källor till uppgifter om kliniska prestanda (artikel 56.4 i IVDR-förordningen). I kapitel VI i IVDR-förordningen finns bestämmelser om klinisk evidens, prestanda- utvärdering och prestandastudier.
Behov av anpassningar av svensk rätt
I artikel 61 i MDR-förordningen uppställs när och hur en klinisk utvärder- ing ska ske. Motsvarande bestämmelse för när och hur prestandautvärder- ing ska ske finns i artikel 56 i IVDR-förordningen. Dessa bestämmelser behöver inte kompletterande bestämmelser i svensk rätt.
Bestämmelserna om kliniska prövningar och prestandastudier, som så- Prop. 2020/21:172 ledes involverar försökspersoner, kräver emellertid anpassningar av
svensk rätt för att EU-förordningarna ska kunna tillämpas i Sverige. Bland de frågor som behöver regleras är beslutsprocessen i Sverige för hur en ansökan om klinisk prövning eller prestandastudie även ska bedömas ur ett etiskt perspektiv. Andra frågor som behöver regleras är vem som ska vara ställföreträdare för underåriga respektive beslutsoförmögna vuxna.
Bestämmelserna om tillståndsförfarandet för klinisk prövning i MDR- förordningen och prestandastudier i IVDR-förordningen överensstämmer i stort med bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 536/2014 av den 16 april 2014 om kliniska prövningar av humanläkemedel och om upphävande av direktiv 2001/20/EG. Ändrade bestämmelser med anledning av den förordningen finns i propositionen Anpassningar av svensk rätt till EU-förordningen om kliniska läke- medelsprövningar (prop. 2017/18:196) och propositionen Kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU-förordningen om kliniska läkemedelsprövningar (prop. 2017/18:193). Förordning (EU) 536/2014 ska börja tillämpas sex månader efter det att kommissionen offentliggjort ett meddelande om att en EU-portal och en EU-databas bedömts vara fullt funktionsdugliga, jämför artikel 99 i förordning (EU) nr 536/2014. Så har ännu inte skett. Arbete pågår fortfarande med att bygga upp EU-portalen och EU-databasen.
Tillståndsförfarandet enligt MDR- och IVDR-förordningarna
Av artikel 62.4 a i MDR-förordningen framgår att en klinisk prövning endast får genomföras om den har godkänts av den medlemsstat där den kliniska prövningen ska genomföras. En liknande bestämmelse finns i artikel 58.5 a i IVDR-förordningen och avser sådana prestandastudier som anges i artikel 58.1 i den förordningen. Det bör nämnas att det sannolikt finns ett stort antal prestandastudier som faller utanför regleringen i artikel 58.1.
Av artikel 62.3 i MDR-förordningen framgår att kliniska prövningar ska vara föremål för både vetenskaplig och etisk granskning. Den etiska granskningen ska genomföras av en etikkommitté i enlighet med nationell rätt. Medlemsstaterna ska säkerställa att förfarandena för etikkommittéer- nas granskning är förenliga med de förfaranden som anges i MDR-förord- ningen för bedömningen av ansökningar om godkännande av en klinisk prövning. Vidare anges det i artikel 62.4 b i MDR-förordningen att en klinisk prövning endast får genomföras om en etikkommitté inte har avgett ett negativt yttrande avseende den kliniska prövningen. Liknande bestämmelser gällande prestandastudier finns i artiklarna 58.3 och 58.5 b i IVDR-förordningen.
Av skäl 65 i ingressen till MDR-förordningen och av skäl 67 i ingressen till IVDR-förordningen framgår att det är den medlemsstat där en klinisk prövning respektive prestandastudie genomförs som får fastställa vilken myndighet som lämpligen bör delta i bedömningen av en ansökan om att få genomföra kliniska prövningar eller prestandastudier. Av dessa skäl och av artikel 62.3 i MDR-förordningen och artikel 58.3 i IVDR-förordningen framgår även att det är medlemsstaten som får organisera etikkommittéers
167
Prop. 2020/21:172 medverkan vid bedömningen av dessa ansökningar inom de tidsfrister som anges i respektive förordning.
Samordnat bedömningsförfarande enligt MDR- och IVDR- förordningarna
Iartikel 78 i MDR-förordningen och artikel 74 i IVDR-förordningen finns bestämmelser om ett samordnat bedömningsförfarande för kliniska pröv- ningar respektive prestandastudier. Genom detta förfarande så krävs det endast en enda ansökan av sponsorn för att ansöka om att genomföra en prövning eller studie i flera medlemsstater. Ansökan ska lämnas in via det elektroniska systemet i artikel 73 i MDR-förordningen respektive artikel 69 i IVDR-förordningen och samtliga berörda medlemsstater får samordna sin beslutsprocess i enlighet med artikel 78 i MDR-förordningen och artikel 74 i IVDR-förordningen.
Efter det att medlemsstaterna har bedömt ansökan ska varje medlems- stat, via det elektroniska systemet, underrätta sponsorn om den kliniska prövningen eller prestandastudien har beviljats tillstånd, om den har be- viljats tillstånd på vissa villkor eller om ansökan om tillstånd har avslagits. Underrättelsen ska ske genom ett enda beslut från respektive medlemsstat. Därmed kan inte Läkemedelsverket och Etikprövningsmyndigheten meddela var sitt beslut, som de gör i dag, utan det svenska beslutsför- farandet måste anpassas.
Fram till och med den 25 maj 2027 (ändrat genom rättelse i Europeiska unionens officiella tidning L 117 av den 5 maj 2019) är det frivilligt för medlemsstaterna att delta i den samordnade bedömningen gällande kliniska prövningar. Efter denna period är alla medlemsstater skyldiga att delta i den samordnade bedömningen. Detsamma gäller för prestanda- studier, men där är deltagandet frivilligt fram till och med den 25 maj 2029.
Närmare om det samordnade bedömningsförfarandet
Sedan ansökan lämnats in beslutar de berörda medlemsstaterna vilken stat som ska vara den samordnande medlemsstaten. Denna medlemsstat ska därefter samordna bedömningen av ansökan. Den samordnande medlems- staten ska, med beaktande av överväganden som berörda medlemsstater gett in, bedöma om den kliniska prövningen eller prestandastudien om- fattas av någon av EU-förordningarna och om ansökan är fullständig.
Under ledning av den samordnande medlemsstaten ska de berörda med- lemsstaterna därefter samordna sin bedömning av ansökan. Viss doku- mentation ska dock bedömas separat av varje berörd medlemsstat. Det gäller bland annat dokumentationen om informerat samtycke och ersätt- ningsgarantin för försökspersonerna.
Om den samordnande medlemsstatens slutsats är att prövningen eller studien inte är godtagbar, så gäller den slutsatsen i alla berörda medlems- stater. Om den samordnande medlemsstaten i stället finner att ansökan är godtagbar eller godtagbar under förutsättning att särskilda villkor uppfylls, så ska den slutsatsen betraktas som samtliga berörda medlemsstaters slutsats. En berörd medlemsstat kan endast invända mot den samordnande medlemsstatens slutsats gällande de delar som är föremål för samordnad bedömning på någon av följande grunder:
168
a) Om den anser att deltagande i den kliniska prövningen eller pre- Prop. 2020/21:172 standastudien skulle leda till att en försöksperson får sämre behandling än
den personen skulle fått om man följt normal klinisk praxis i den berörda medlemsstaten,
b)vid överträdelse av nationell rätt, och
c)överväganden avseende försökspersonernas säkerhet och tillför- litligheten och robustheten hos data som lämnats i samband med det samordnade bedömningsförfarandet.
En berörd medlemsstat ska avslå en ansökan om tillstånd om medlems- staten anser att de aspekter som bedöms separat av varje berörd medlems- stat inte är uppfyllda, eller om en etikkommitté har avgett ett negativt yttr- ande avseende den kliniska prövningen eller prestandastudien. Ett avslags- beslut ska kunna överklagas. I artikel 78 i MDR-förordningen respektive artikel 74 i IVDR-förordningen anges också inom vilka tidsramar varje bedömning ska ske och med hur många dagar som fristerna kan utökas.
Krav på tillstånd enligt MDR- och IVDR-förordningarna
Närmare reglering om hur en ansökan om klinisk prövning respektive pre- standastudie ska prövas finns i artikel 70 i MDR-förordningen respektive
66i IVDR-förordningen. Ansökan om klinisk prövning respektive pre- standastudie ska lämnas in via det elektroniska system som anges i artikel
73i MDR-förordningen respektive artikel 69 i IVDR-förordningen. All relevant kommunikation ska därefter ske via det elektroniska systemet. Berörda medlemsstater ska senast tio dagar efter det att de fått ansökan meddela sponsorn om ansökan omfattas av relevant EU-förordning och om ansökan är fullständig. Sponsorn kan på begäran komplettera ansökan. Bedömningen om att den kliniska prövningen eller prestandastudien om- fattas av EU-förordningarna och att ansökan är fullständig kallas valider- ing. Den dag som sponsorn underrättas om detta beslut kallas för valider- ingsdatum. Om sponsorn inte underrättas är valideringsdatumet den dag som behörig myndighet skulle ha underrättat sponsorn om sitt ställnings- tagande (jfr artikel 70.5 i MDR-förordningen och artikel 66.5 i IVDR-för- ordningen).
Av artikel 70.7 b i MDR-förordningen och artikel 66.7 b i IVDR-förord- ningen framgår att prövningar och prestandastudier får påbörjas efter det att den berörda medlemsstaten har godkänt ansökan. Detta förutsätter att etikkommittén inte avgett ett negativt yttrande. Ett godkännande ska ges inom 45 dagar efter det att ansökan bedömts omfattas av EU-förordningen och vara fullständig, dvs. inom 45 dagar efter utgången av validerings- datumet.
10.1Prövningar av en ansökan om klinisk prövning eller prestandastudie
Regeringens förslag: Den myndighet som regeringen bestämmer ska |
|
pröva frågor om tillstånd att genomföra en klinisk prövning eller pre- |
|
standastudie. |
|
Regeringens bedömning: Läkemedelsverket bör i förordning utses |
|
till den myndighet som ska pröva frågor om tillstånd att genomföra en | 169 |
Prop. 2020/21:172 klinisk prövning eller prestandastudie. Vidare bör det i förordning anges att Läkemedelsverket ska skicka ansökan och anmälan om klin- iska prövningar eller prestandastudier till Etikprövningsmyndigheten.
Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag och bedömning.
Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till eller har inte lämnat synpunkter på promemorians förslag. Vetenskapsråd- et anser att ett så enhetligt system som möjligt bör användas för Etikpröv- ningsmyndighetens yttrande och man bör därmed se över den möjlighet som ges i bilaga XV till MDR-förordningen om att sökanden lämnar in yttrandet från etikprövningskommittén. Karolinska Institutet ser positivt på att ett samordnat bedömningsförfarande införs där det endast krävs en ansökan av sponsor för att ansöka om att genomföra en prövning eller en studie i flera medlemsstater. Karolinska Institutet pekar på att det är av stor vikt att ansökningssystemet är på plats och att berörda myndigheter hinner anpassa sig till det nya systemet innan detta beslutsförfarande träder i kraft. Integritetsskyddsmyndigheten (IMY), som tidigare hette Datainspektion- en, noterar att en ansökan om klinisk prövning eller prestandastudie där behandlingen av personuppgifter inte uppfyller kraven i EU:s dataskydds- förordning kan avslås. Hur en sådan bedömning av dataskyddet ska ske i praktiken anges dock inte i promemorian och IMY anser att en sådan ordning kan få konsekvenser som varken är avsedda eller önskvärda.
Region Kalmar anser att begreppet ”prestandastudier” inte ska användas eftersom det är onödigt och ingår i den kliniska prövningen. Vidare önskar Region Kalmar att begreppen klinisk prövning, klinisk utvärdering och prestandastudier endast används när en produkts egenskaper och nytta ska dokumenteras innan den CE-märks eller vid förändrad CE-märkning. Frågor om tillstånd för kliniska prövningar eller prestandastudier bör en- ligt Sverige Kommuner och Regioner (SKR) begränsas till att bara gälla när syftet är att produkterna ska CE-märkas enligt EU-förordningarna. Karolinska Institutet anger att det föredrar att ordet ”forskningsperson” används i den svensk lagstiftningen i stället för begreppet ”försöksperson” som används i EU-förordningarna.
Skälen för regeringens förslag och bedömning
Dagens reglering
För att genomföra en klinisk prövning i Sverige i dag krävs det att en an- mälan har gjorts till Läkemedelsverket och att prövningen har godkänts av Etikprövningsmyndigheten i de fall som det krävs. Av 8 § lagen (1993:584) om medicintekniska produkter och 10 § Läkemedelsverkets föreskrifter (LVFS 2003:11) om medicintekniska produkter framgår det att det i dag krävs att tillverkaren eller dennes auktoriserade representant anmäler den kliniska prövningen till Läkemedelsverket. Tillverkaren får påbörja den kliniska prövningen 60 dagar efter anmälan till Läkemedels- verket om inte Läkemedelsverket före dessa 60 dagar har beslutat att pröv- ningen inte får utföras med hänsyn till folkhälsan och den allmänna ord- ningen. Läkemedelsverket får dock ge en tillverkare tillstånd att påbörja
en klinisk prövning innan tidsfristen om 60 dagar har löpt ut, om den etik-
170
prövningsnämnd som berörs har granskat och tillstyrkt den aktuella pröv- Prop. 2020/21:172 ningsplanen. Det är numera Etikprövningsmyndigheten som utför denna
granskning. Myndigheten gör denna granskning i de fall en prövning eller studie innebär ett fysiskt ingrepp på en forskningsperson eller utförs enligt en metod som syftar till att påverka forskningspersonen fysiskt eller psyk- iskt eller som innebär en uppenbar risk att skada forskningspersonen fysiskt eller psykiskt. Detta framgår av 6 § lagen (2003:460) om etikpröv- ning av forskning som avser människor (etikprövningslagen).
Yttrande och beslut
Som anges i det inledande avsnittet ska kliniska prövningar och prestanda- studier vara föremål för både en vetenskaplig och en etisk granskning. Det är den medlemsstat där en klinisk prövning respektive prestandastudie genomförs som ska fastställa vilken myndighet som lämpligen bör delta i bedömningen av en ansökan om att få genomföra kliniska prövningar eller prestandastudier. Vidare får varje medlemsstat organisera sina etikkom- mittéers medverkan vid bedömningen av dessa ansökningar och se till att deras medverkan görs inom de tidsfrister som anges i respektive förord- ning. I Sverige bör det även fortsättningsvis vara Läkemedelsverket som utför den vetenskapliga granskningen av en ansökan och Etikprövnings- myndigheten som utför den etiska granskningen.
Sverige ska vara ett av världens främsta forsknings- och innovations- länder. För att Sverige ska vara ett attraktivt land för nu aktuella prövning- ar och studier är det önskvärt att Sverige deltar i detta samordnade bedöm- ningsförfarande så snart det går. Därför bör svensk rätt anpassas till nämnda beslutsförfaranden. För samtliga tillståndsförfaranden som be- handlas i detta avsnitt blir en utgångspunkt därmed att slutsatserna av den vetenskapliga och den etiska granskningen ska meddelas i ett enda beslut. Ett liknande förfarande finns för kliniska läkemedelsprövningar när EU- förordningen om dessa prövningar börjar tillämpas.
Sverige behöver således en effektiv samordning mellan berörda mynd- igheter för att den nationella beslutsprocessen ska vara effektiv och upp- fylla kraven på det internationellt samordnade beslutsförfarandet. Reger- ingen har därför gett Läkemedelsverket och Etikprövningsmyndigheten i uppdrag att gemensamt ta fram strukturer och samarbetsformer för att säkerställa att beslut om tillstånd till kliniska prövningar och prestanda- studier ska kunna fattas i enlighet med de förfaranden som anges i EU- förordningarna (S2016/03981).
För att anpassa svensk rätt till EU-förordningarna, och då speciellt till dessa förordningars bestämmelser om samordnade beslutsförfaranden, bör Läkemedelsverket och Etikprövningsmyndigheten inte fatta var sitt eget beslut gällande kliniska prövningar eller prestandastudier. I Sverige bör en ansökan om att genomföra en klinisk prövning eller prestandastudie enligt EU-förordningarna beslutas av Läkemedelsverket. Läkemedelsverket är en central förvaltningsmyndighet för kontroll och tillsyn av medicintekni- ska produkter. Myndigheten har bland annat som uppgift att bedöma och genomföra tillsyn över kliniska prövningar och prestandastudier, och myndigheten har även utfärdat föreskrifter på området. Genom att Läke- medelsverket utses till att meddela tillstånd till kliniska prövningar och
prestandastudier anpassas beslutsprocessen i Sverige till det samordnade
171
Prop. 2020/21:172 förfarande som anges i artikel 78 i MDR-förordningen och artikel 74 i IVDR-förordningen. Den vetenskapliga granskningen ska således utföras
| av Läkemedelsverket, som också fattar beslut i ärendet, och den etiska |
| granskningen bör utföras av Etikprövningsmyndigheten. Beslutsförfar- |
| andet gällande kliniska prövningar och prestandastudier bör vara att Etik- |
| prövningsmyndigheten lämnar ett yttrande över den etiska granskningen |
| till Läkemedelsverket. Detta yttrande ska därefter ligga till grund för Läke- |
| medelsverkets beslut. Regleringar när det gäller den etiska granskningen |
| behandlas i avsnitt 10.2–10.4. |
| EU-förordningarna innehåller flera bestämmelser om handläggningen |
| av dessa ärenden. Det är ofta korta tidsfrister inom vilka kompletterande |
| uppgifter får begäras in, validering ska ske och beslut ska fattas. Sam- |
| arbetet mellan myndigheterna måste därför fungera effektivt och smidigt. |
| Vetenskapsrådet anser att ett så enhetligt system som möjligt bör an- |
| vändas för Etikprövningsmyndighetens yttrande och rådet föreslår därför |
| att man ser över den möjlighet som ges i punkt 4.2, kapitel II i bilaga XV |
| till MDR-förordningen. Regeringen noterar att en liknande bestämmelse |
| finns i punkt 4.2, kapitel I i bilaga XIV till IVDR-förordningen. I dessa |
| bestämmelser anges det att om det krävs enligt nationell rätt så ska en |
| kopia av den eller de berörda etikkommittéernas yttrande eller yttranden |
| bifogas ansökan. Regeringen förstår bestämmelsen som att sponsorn måste |
| ansöka om etisk granskning innan denne lämnar in ansökan enligt EU- |
| förordningarna. En sådan ordning skulle kunna innebära en särlösning för |
| svenska prövningar och studier i förhållande till andra länder. Det skulle |
| även innebära mer byråkrati och en längre handläggningstid för sponsorn |
| än om en ansökan prövas samtidigt av de bägge myndigheterna. Detta vore |
| negativt för sponsorn men även för Sverige som skulle framstå som ett |
| mindre attraktivt land att ansöka om att genomföra prövningar och studier |
| i. En sådan ordning bedöms därför inte bra för Sveriges konkurrenskraft. |
| Regeringen föreslår därför inte en sådan ordning. |
| En annan ordning enligt punkt 4.2, kapitel II i bilaga XV till MDR-för- |
| ordningen är att en kopia av etikkommitténs eller etikkommittéernas ytt- |
| rande eller yttranden lämnas in så snart detta eller dessa finns tillgängliga. |
| Regeringen bedömer att även en sådan ordning måste vara anpassad till |
| vad som anges i artikel 62.3 i MDR-förordningen och artikel 58.3 i IVDR- |
| förordningen, dvs. att etikkommittéernas granskning ska vara förenlig med |
| de förfaranden som anges i EU-förordningarna. Samma tidsfrister måste |
| således hållas. I detta fall kan det vara så att sponsorn får ansöka separat |
| om etisk granskning till Etikprövningsmyndigheten, men ansökan måste |
| vara förenlig med EU-förordningarna och Etikprövningsmyndigheten |
| måste hålla tidsfristerna. Även detta beslutsförfarande framstår som mer |
| byråkratiskt för sponsorn och bör innebära att Sverige inte kommer att ses |
| som ett attraktivt land att utföra den nämnda forskningen i. Regeringen |
| anser att inte heller denna ordning ska råda. |
| Det beslutsförfarande som ska gälla i Sverige är att sponsorn lämnar in |
| en ansökan i enlighet med EU-förordningarna och att Läkemedelsverket |
| och Etikprövningsmyndigheten granskar ansökan utifrån sina respektive |
| sakområden. Etikprövningsmyndighetens skickar ett yttrande till Läke- |
| medelsverket och Läkemedelsverket fattar beslut om tillstånd. Detta |
| beslutsförfarande ska gälla i Sverige från det att den nya lagen med kom- |
172 | pletterande bestämmelser till EU:s förordningarna om medicintekniska |
produkter börjar tillämpas. Med andra ord ska detta beslutsförfarande användas även om andra länder inte valt att delta i det samordnade förfar- andet enligt artikel 78 i MDR-förordningen och artikel 74 i IVDR-förord- ningen. Beslutsförfarandet ska även tillämpas i ärenden som avser sådana kliniska prövningar och prestandastudier som endast ska genomföras i Sverige. Detta förfarande kommer att underlätta för forskare som endast behöver göra en ansökan som leder till ett samordnat beslut. Karolinska Institutet ser positivt på ett samordnat bedömningsförfarande där det endast krävs en ansökan av sponsorn för att ansöka om att genomföra en prövning eller en studie i flera medlemsstater. Karolinska Institutet pekar på att det är av stor vikt att ansökningssystemet är på plats och att berörda myndigheter hinner anpassa sig till det nya systemet innan bestäm- melserna träder i kraft. Karolinska Institutet pekar även på att det är av vikt att det finns ett effektivt samarbete mellan myndigheterna i Sverige så att de administrativa processerna och rutinerna i Sverige blir så effektiva som möjligt och att granskningen kan ske med hög kvalitet. För att säkerställa den administrativa processen och rutinerna kring beslut om kliniska pröv- ningar och prestandastudier har regeringen gett Läkemedelsverket och Etikprövningsmyndigheten ett regeringsuppdrag om att ta fram strukturer och samarbetsformer så att beslut om tillstånd till kliniska prövningar och prestandastudier ska kunna fattas i enlighet med vad som anges i EU-för- ordningarna (S2016/03981). Regeringsuppdraget är pågående. Det kan även nämnas att samma beslutsförfarande finns vid bedömning av en ansökan om tillstånd att genomföra kliniska läkemedelsprövningar enligt förordning (EU) nr 536/2014 av den 16 april 2014 om kliniska prövningar av humanläkemedel och om upphävande av direktiv 2001/20/EG. Den EU-förordningen har dock inte börjat tillämpas ännu. Som nämnts i avsnitt
5.8kommer den EU-förordningen att börja tillämpas sex månader efter det att kommissionen offentliggjort ett meddelande om att en EU-portal och en EU-databas bedömts vara fullt funktionsdugliga. Så har ännu inte skett.
Reglering i svensk rätt av tillståndsgivningen
I den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter ska det anges att frågor om tillstånd att genomföra en klinisk prövning eller prestandastudie enligt MDR- och IVDR-förordningarna ska prövas av den myndighet som regeringen be- stämmer. I förordning bör Läkemedelsverket pekas ut som denna myndig- het. Beslut om tillstånd fattas i enlighet med artiklarna 62.4 a och 78.11 i MDR-förordningen och artiklarna 58.5 a och 74.11 i IVDR-förordningen.
Region Kalmar anser att begreppet ”prestandastudier” inte ska användas i den svenska lagstiftningen eftersom det begreppet ingår i begreppet ”klinisk prövning”. Som Region Kalmar även framhåller i sitt remissvar så är prestandastudier ett begrepp som tidigare endast avsåg produkter för in vitro-diagnostik (IVD-produkter). Så är det även enligt EU-förordning- arna, jämför artikel 2.42 i IVDR-förordningen. Eftersom nu aktuella lag- förslag avser att anpassa svensk rätt även till IVDR-förordningen behöver begreppet ”prestandastudie” användas i svensk lagstiftning.
Region Kalmar önskar även att begreppen klinisk prövning, klinisk utvärdering och prestandastudier endast används när en produkts egen- skaper och nytta ska dokumenteras innan den CE-märks eller vid föränd-
Prop. 2020/21:172
173
Prop. 2020/21:172 rad CE-märkning. Även SKR anser att frågor om tillstånd för kliniska prövningar eller prestandastudier bör begränsas till att bara gälla när syftet är att produkterna ska CE-märkas enligt EU-förordningarna och enligt SKR bör detta tydliggöras i regelverket. SKR anför vidare att hälso- och sjukvården av tradition utför egna prestandastudier på medicintekniska produkter som ett led i kvalitetssäkringen av den egna verksamheten. Syftet med dessa studier är inte att CE-märka produkterna, utan att utveckla verksamhetens metoder och därmed säkra kvaliteten. SKR anser att det är viktigt att denna verksamhet inte påverkas.
174
Regeringen noterar att begreppen klinisk prövning, klinisk utvärdering och prestandastudier samtliga är definierade i EU-förordningarna och i vad mån kliniska prövningar och prestandastudier ska genomföras regleras i EU-förordningarna. Som anges i avsnitt 6.1 så är EU-förordningar direkt tillämpliga i alla medlemsstater och de ska därför tillämpas direkt av dom- stolar och myndigheter i medlemsstaterna som gällande rätt och kan åbe- ropas av enskilda. Svensk lagstiftning måste förhålla sig till de regler som finns i EU-förordningarna och kan inte införa andra bestämmelser än de som EU-förordningarna tillåter. Om en klinisk prövning eller prestanda- studie måste genomföras är en fråga om tillämpning av EU-förordningar- nas bestämmelser, och det lämnas till tillämpande aktörer att bedöma detta i aktuella fall.
Karolinska Institutet noterar att begreppet ”försöksperson” används i EU-förordningarna för en person som deltar i klinisk prövning eller pre- standastudie och att detta begrepp även används i den föreslagna lagstift- ningen. Karolinska Institutet pekar på att begreppet ”forskningsperson” är det begrepp som används i etikprövningslagen och Karolinska Institutet anser att det begreppet är att föredra. Benämningen ”försöksperson” är de- finierat i artikel 2.50 i MDR-förordningen och artikel 2.47 i IVDR-förord- ningen. Regeringen finner att mot bakgrund av att EU-förordningarna genomgående använder begreppet ”försöksperson” så bör detta begrepp användas i den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter för att underlätta förståelsen.
Frågan om hur Etikprövningsmyndigheten ska få tillgång till en ansökan om klinisk prövning eller prestandastudie är ännu inte avgjord. Myndig- heten kan komma att få ansökan genom direktåtkomst till databasen Euda- med. Om Etikprövningsmyndigheten inte får direktåtkomst till Eudamed, så får Läkemedelsverket i stället skicka ansökan till Etikprövningsmyndig- heten för den etiska granskningen. För det fall Etikprövningsmyndigheten inte får direktåtkomst måste det regleras att ansökan ska skickas till Etik- prövningsmyndigheten. Detta kan ske i förordning. En sådan bestämmelse får sekretessbrytande verkan, jämför avsnitt 12.2. Frågan om Etikpröv- ningsmyndighetens etiska granskning av ansökningar om kliniska pröv- ningar och prestandastudier behandlas i avsnitt 10.2–10.4.
Kraven i EU:s dataskyddsförordning
Enligt artikel 62.4 h i MDR-förordningen respektive artikel 58.5 h i IVDR-förordningen ska en försökspersons rätt till skydd av de uppgifter som rör honom eller henne i enlighet med personuppgiftsdirektivet säker- ställas. Direktiv 95/46/EG (dataskyddsdirektivet) ersattes den 25 maj 2018 av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 om skydd för
fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv 95/46/EG (allmän dataskyddsförordning), här kallad EU:s dataskyddsför- ordning. Den förordningen är direkt tillämplig och kompletteras i Sverige av lagen (2018:218) med kompletterande bestämmelser till EU:s data- skyddsförordning (dataskyddslagen). Av artikel 94.2 i EU:s dataskydds- förordning framgår att hänvisningar till dataskyddsdirektivet ska anses som hänvisningar till EU:s dataskyddsförordning. Därmed kommer hän- visningen till direktiv 95/46/EG i EU-förordningarna om medicintekniska produkter att vara en hänvisning till EU:s dataskyddsförordning.
Utöver villkoren i artikel 62.4 h i MDR-förordningen respektive artikel
58.5h i IVDR-förordningen så anges det i punkt 3.8 i bilaga XV till MDR- förordningen och punkt 3 i bilaga IV till IVDR-förordningen att uppgifter om datahantering ska finnas med i ansökan om att få genomföra en klinisk prövning eller en prestandastudie.
Av EU-förordningarna följer det att om de uppgifter om personuppgifts- behandling som ska lämnas in i en ansökan om klinisk prövning eller pre- standastudie inte uppfyller kraven kan ansökan avslås med stöd av 62.4 h i MDR-förordningen respektive artikel 58.5 h i IVDR-förordningen.
I Sverige är Integritetsskyddsmyndigheten (IMY), som tidigare hette Datainspektionen, den myndighet som har tillsynsansvaret för personuppgiftsbehandling. IMY har noterat att en ansökan om klinisk prövning eller prestandastudie där behandlingen av personuppgifter inte uppfyller kraven i EU:s dataskyddsförordning kan avslås enligt EU- förordningarna. Inspektionen konstaterar att hur en sådan bedömning av dataskyddet ska ske i praktiken dock inte anges i promemorian. IMY anser att en sådan ordning kan få konsekvenser som varken är avsedda eller önskvärda. En fråga som myndigheten ställer är om en godkänd ansökan om klinisk prövning skulle kunna uppfattas som ett godkännande även av personuppgiftsbehandlingen.
Som anges ovan ska viss information om datahanteringen finnas med i ansökan. Om detta inte finns med kan ansökan avslås. Om informationen bedöms vara bristfällig kan kompletterande uppgifter krävas in och ett eventuellt godkännande av studien kan ges med villkor. Att en ansökan kan avslås om aktuell information saknas eller är bristfällig framgår av EU-förordningarna.
Med tanke på IMY:s arbetsuppgifter skulle inspektionen kunna vara med i bedömningen av ansökningar om kliniska prövningar och prestanda- studier och därvid bedöma om den avsedda personuppgiftshanteringen är lagenlig. I ett sådant förfarande skulle Läkemedelsverket kunna skicka an- sökningarna både till Etikprövningsmyndigheten och till IMY för yttrande. Därmed skulle IMY delta i godkännandeprocessen. Detta skulle emellertid innebära att IMY måste anpassa sin prövning till de korta tidsfrister som gäller enligt EU-förordningarna. Ett sådan beslutsförfarande med samord- ning även med IMY har inte föreslagits i promemorian. I dagsläget be- dömer regeringen inte att det är lämpligt att föreslå att även IMY rutin- mässigt ska delta i granskningen av ansökningar om kliniska prövningar eller prestandastudier. Det kan noteras att om det finns tid så kan Läke- medelsverket eller Etikprövningsmyndigheten be IMY om yttrande över en ansökan med stöd av 8 § förvaltningslagen (2017:900). I de situation- erna bör dock gällande sekretessbestämmelser beaktas.
Prop. 2020/21:172
175
Prop. 2020/21:172 Ett godkännande att genomföra en klinisk prövning eller prestandastudie innebär att en sådan prövning eller studie får genomföras enligt EU-förord- ningarna. Därutöver finns det även annan lagstiftning som ska vara upp- fylld, bland annat regleringar om personuppgiftsbehandling. Ett tillstånd att genomföra en klinisk prövning eller prestandastudie kan således inte ses som ett godkännande av personuppgiftsbehandlingen enligt reglerna i EU:s dataskyddsförordning.
Regeringen bedömer att även om Läkemedelsverket har tillsyn över kliniska prövningar och prestandastudier så begränsar inte det IMY:s tillsyn över personuppgiftsbehandlingen i dessa verksamheter. Trots ett godkännande av en ansökan om klinisk prövning eller prestandastudie så kan IMY förbjuda eller kräva ändringar av personuppgiftsbehandlingen med stöd av dataskyddslagstiftningen. För det fall IMY vid sin tillsyn finner att personuppgiftsbehandlingen vid en prövning eller studie inte uppfyller kraven i personuppgiftslagstiftningen kan myndigheten vidta de åtgärder som framgår av dataskyddslagstiftningen. Om IMY informerar Läkemedelsverket om sina slutsatser så kan Läkemedelsverket i sin tillsynsverksamhet återkalla tillståndet att bedriva den aktuella prövningen eller studien eftersom den inte uppfyller kraven i artikel 62.4 h i MDR- förordningen respektive artikel 58.5 h i IVDR-förordningen. Regeringen förutsätter att myndigheterna vid behov samverkar i frågor om personupp- giftsbehandling i samband med genomförande av kliniska prövningar och prestandastudier.
| 10.2 | Etikprövningsmyndighetens granskningar av |
|
| ansökan om att genomföra en klinisk prövning |
|
| eller en prestandastudie |
|
| |
| Regeringens förslag: En ny lag med kompletterande bestämmelser om | |
| etisk granskning till EU:s förordningar om medicintekniska produkter | |
| ska införas. I den lagen ska det anges att den etiska granskningen av | |
| ansökningar om att genomföra en klinisk prövning eller en prestanda- | |
| studie ska utföras av Etikprövningsmyndigheten. Vidare ska det framgå | |
| att resultatet av den etiska granskningen ska redovisas i ett yttrande som | |
| ska beslutas av Etikprövningsmyndigheten och lämnas till Läkemedels- | |
| verket. Yttrandet ska innehålla en bedömning av om en ansökan om | |
| tillstånd att genomföra klinisk prövning eller prestandastudie ska be- | |
| viljas, beviljas på vissa villkor eller avslås. Vid den etiska granskningen | |
| ska vad som i 7–11 §§ lagen om etikprövning av forskning som avser | |
| människor (etikprövningslagen) anges om utgångspunkter för etikpröv- | |
| ning av forskning ligga till grund för bedömningen. | |
| I den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förord- | |
| ningar om medicintekniska produkter ska det anges att bestämmelser | |
| om den etiska granskningen av en ansökan eller anmälan om en klinisk | |
| prövning eller en prestandastudie finns i den nya lagen med komplett- | |
| erande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordningar om | |
| medicintekniska produkter. | |
| Följdändringar ska göras i etikprövningslagen. Det ska framgå att den | |
176 | lagen inte ska tillämpas vid etisk granskning av kliniska prövningar, |
prestandastudier eller kliniska läkemedelsprövningar utan att bestäm- melser om etisk granskning i stället finns i den nya lagen med komplett- erande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordningar om medicintekniska produkter samt lagen med kompletterande bestäm- melser om etisk granskning till EU:s förordning om kliniska prövningar av humanläkemedel.
Promemorians förslag överensstämmer delvis med regeringens för- slag. I promemorians förslag till 2 kap. 4 § lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter anges det att det av artiklarna 62.4 b, 70.7 och 78.10 i MDR-förordningen och artiklarna 58.5 b, 66.7 och 74.10 i IVDR-förordningen följer att en klinisk prövning eller en prestandastudie får genomföras eller påbörjas endast om Etikprövningsmyndigheten vid sin etiska granskning enligt den nya lagen med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förord- ningar om medicintekniska produkter inte har avgett något negativt yttrande avseende den kliniska prövningen eller prestandastudien. Av promemorians förslag till lagtext följer även att om Etikprövnings- myndigheten efter sin granskning har avgett ett yttrande med villkor för prövningens eller studiens genomförande, ska villkoren beaktas vid tillståndsgivningen.
Remissinstanserna: Flertalet av remissinstanserna är positiva till pro- memorians förslag eller har inte lämnat några synpunkter på promemori- ans förslag. Kammarrätten i Stockholm anser att frågan om den föreslagna beslutsordningen om att en ansökan om tillstånd till klinisk prövning på människor ska avslås om en etikkommitté har avgett ett negativt yttrande till beslutande myndighet är förenlig med bestämmelsen i 12 kap. 2 § regeringsformen (RF) bör analyseras grundligt. Läkemedelsverket anger att myndigheten tolkar bestämmelserna i EU-förordningarna som att Läke- medelsverket får fatta beslut om att en prövning eller prestandastudie får påbörjas om Etikprövningsmyndigheten inte avgett något yttrande alls inom de i förordningarna eller lagen angivna tidsfristerna. För det fall Läkemedelsverkets tolkning inte är korrekt eller ett annat förfarande ska tillämpas bör det förhållandet regleras tydligare enligt Läkemedelsverkets mening. Etikprövningsmyndigheten noterar att det i promemorian anges att en prövning eller studie får påbörjas oavsett om Etikprövningsmyndig- heten hunnit lämna något yttrande eller inte, dvs. även i de fall då någon etisk granskning inte skett. Etikprövningsmyndigheten finner att detta är principiellt oförenligt med forskningsetiska principer om att säkerställa ett fullgott skydd för forskningspersonerna och respekten för människovärdet i forskningen. Mot denna bakgrund önskar myndigheten att det i det fort- satta lagstiftningsarbetet klargörs att sådana ansökningar om tillstånd till klinisk prövning eller prestandastudie som ska etikgranskas enligt artikl- arna 62.4 b och 78.10 i MDR-förordningen respektive enligt artiklarna
58.5b och 74.10 i IVDR-förordningen inte får påbörjas innan den etiska granskningen har skett, oavsett om detta kan ske inom den reglerade hand- läggningsfristen eller inte. Umeå universitet föreslår att det av lagtexten ska framgå att prövningar eller studier inte får genomföras ”om man inte har ett godkännande från Etikprövningsmyndigheten avseende den klin- iska prövningen eller prestandastudien.”
Prop. 2020/21:172
177
Prop. 2020/21:172 | Lunds universitet noterar att lagen (2003:460) om etikprövning av forsk- |
| ning som avser människor (etikprövningslagen) inte längre ska tillämpas |
| på kliniska prövningar av medicintekniska produkter. Universitetet saknar |
| en analys av vilka konsekvenser denna ändring får. |
| Karolinska Institutet noterar att begreppet ”försöksperson” används i |
| EU-förordningarna men anser att begreppet ”forskningsperson” är att före- |
| dra. Några regioner, däribland Region Gävleborg och Region Örebro, yttr- |
| ar en oro över att de ökade kraven på ledtider vid granskningar av ansök- |
| ningar om läkemedelsprövningar och prövningar av medicintekniska pro- |
| dukter kan leda till undanträngningseffekter avseende de övriga ärenden |
| som hanteras av Etikprövningsmyndigheten. Regionerna lyfter också fram |
| behovet av att Etikprövningsmyndigheten har ett elektroniskt ärende- |
| hanteringssystem för att samarbetet med Läkemedelsverket ska fungera |
| fullt ut. |
| Skälen för regeringens förslag |
| Etikprövningslagen och en ny lag om den etiska granskningen |
| Enligt förslagen i avsnitt 10.1 så ska den etiska granskningen av en ansök- |
| an om att genomföra en klinisk prövning eller prestandastudie utföras av |
| Etikprövningsmyndigheten, medan Läkemedelsverket utför den veten- |
| skapliga granskningen av ansökan. Vidare anges det att Etikprövnings- |
| myndigheten ska lämna ett yttrande över den etiska granskningen till |
| Läkemedelsverket. Detta yttrande ska därefter ligga till grund för Läke- |
| medelsverkets beslut. Ett liknande förfarande finns för kliniska läke- |
| medelsprövningar. Detta beslutsförfarande ska gälla i Sverige från det att |
| den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU-förordningarna |
| om medicintekniska produkter börjar tillämpas. |
| För kliniska läkemedelsprövningar är den etiska granskningen reglerad |
| i lagen (2018:1091) med kompletterande bestämmelser om etisk gransk- |
| ning till EU:s förordning om kliniska prövningar av humanläkemedel. |
| Liknande bestämmelser kommer att behövas för den etiska granskningen |
| av kliniska prövningar och prestandastudier. Det vore en fördel att samla |
| alla bestämmelserna i lagen från 2018, men eftersom MDR- och IVDR- |
| förordningarna kan komma att tillämpas före den lagen är det inte möjligt |
| att föra in ändringar avseende medicintekniska produkter i den. Det före- |
| slås därför att en ny lag införs med kompletterande bestämmelser om etisk |
| granskning till EU:s förordningar om medicintekniska produkter. I den |
| nya lagen med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s |
| förordningar om medicintekniska produkter bör det anges att den lagen |
| kompletterar MDR- och IVDR-förordningarna. Det bör även anges att den |
| etiska granskningen ska utföras av Etikprövningsmyndigheten. Det ska |
| även anges i lagen att yttrandet ska innehålla en bedömning av om en an- |
| sökan om tillstånd att utföra en klinisk prövning eller prestandastudie ska |
| beviljas, beviljas på vissa villkor eller avslås. |
| I dagsläget etikprövas ansökningar om kliniska prövningar och pre- |
| standastudier med stöd av etikprövningslagen. När den etiska granskning- |
| en nu ska regleras genom EU-förordningarna och en kompletterande lag |
| till dessa EU-förordningar gällande den etiska granskningen bör det i etik- |
| prövningslagen anges att den lagen inte ska tillämpas på forskning som |
178 | avser medicintekniska produkter eller medicintekniska produkter för in |
vitro-diagnostik. Eftersom en liknande reglering finns i fråga om etisk Prop. 2020/21:172 granskning av ansökningar om kliniska läkemedelsprövningar bör det
även framgå att etikprövningslagen inte heller ska tillämpas på forskning som består i kliniska läkemedelsprövningar. Etikprövningslagen ska dock tillämpas på vissa kliniska prövningar och prestandastudier avseende CE- märkta produkter enligt artikel 74 i MDR-förordningen och 70 i IVDR- förordningen. Artikel 74 i MDR-förordningen och artikel 70 i IVDR-för- ordningen behandlas utförligare i avsnitt 10.4.
Beslut av Läkemedelsverket
Som anges ovan ska Läkemedelsverket och Etikprövningsmyndigheten granska ansökan utifrån sina respektive sakområden. Etikprövningsmynd- igheten skickar ett yttrande till Läkemedelsverket och Läkemedelsverket fattar beslut om tillstånd. Detta beslutsförfarande ska gälla för ansökningar om att påbörja kliniska prövningar eller prestandastudier enligt artikel
70.7b i MDR-förordningen eller artikel 66.7 b i IVDR-förordningen. När det gäller granskning av ansökningar om att påbörja prövningar och
studier för produkter med lägre risk, anmälningar om att påbörja studier för klinisk prövning och prestandastudier av CE-märkta produkter och an- mälan om att genomföra en väsentlig ändring av en prövning eller studie i enlighet med artiklarna 70.7 a, 74.1 och 75 i MDR-förordningen och artiklarna 66.7 a, 70.1 och 71 i IVDR-förordningen så innebär dessa be- stämmelser till viss del särregleringar när det gäller beslutsförfarandet. Dessa artiklar behandlas i avsnitt 10.3–10.4.
Etikprövningsmyndigheten ska avge ett yttrande som ska innehålla en bedömning av om en ansökan om tillstånd att genomföra en klinisk pröv- ning eller prestandastudie ska beviljas, beviljas på vissa villkor eller av- slås. Av artiklarna 62.4 b, 70.7 och 78.10 i MDR-förordningen och artiklarna 58.5 b, 66.7 och 74.10 i IVDR-förordningen framgår det att ett villkor för att få genomföra en klinisk prövning eller prestandastudie är att en etikkommitté inte har avgett ett negativt yttrande. I promemorians och lagrådsremissens förslag till lagtext föreslås att det i den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter anges att det av artiklarna 62.4 b, 70.7 och 78.10 i MDR- förordningen och artiklarna 58.5 b, 66.7 och 74.10 i IVDR-förordningen följer att en klinisk prövning eller en prestandastudie får genomföras eller påbörjas endast om Etikprövningsmyndigheten vid sin etiska granskning enligt den nya lagen med kompletterande bestämmelser om etisk gransk- ning till EU:s förordningar om medicintekniska produkter inte har avgett något negativt yttrande avseende den kliniska prövningen eller prestanda- studien. I promemorians och lagrådsremissens förslag till lagtext föreslås det även att om Etikprövningsmyndigheten efter sin granskning har avgett ett yttrande med villkor för prövningens eller studiens genomförande, ska villkoren beaktas vid tillståndsgivningen. En liknande bestämmelse finns i 7 kap. 7 § lagen (2018:1272) om ändring i läkemedelslagen (2015:315), som träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Lagrådet anser emellertid att den i lagrådsremissen föreslagna bestämmelsen synes syfta till att klargöra att det är Etikprövningsmyndigheten som gör den relevanta granskningen, men att bestämmelsen närmast ger intryck av att reglera
tillåtligheten av kliniska prövningar. Behovet av bestämmelsen i den
179
Prop. 2020/21:172 nuvarande utformningen kan därför ifrågasättas enligt Lagrådet, som bedömer att det i bestämmelsen i huvudsak återges vad som följer av
| MDR-förordningen. Lagrådet finner även att bestämmelsen motsatsvis |
| förmedlar intrycket bl.a. av att en klinisk prövning eller en prestandastudie |
| får genomföras om Etikprövningsmyndigheten har avgett ett positivt |
| yttrande. Motsvarande problem bedömer Lagrådet inte uppstår beträffande |
| den likartade bestämmelsen i lagen (2018:1272) om ändring i läkemedels- |
| lagen (2015:315), som i stället för att ange att en prövning i vissa fall inte |
| får genomföras anger att tillstånd i vissa fall inte får meddelas enligt de |
| relevanta förordningsbestämmelserna. Mot denna bakgrund föreslår |
| Lagrådet att bestämmelsen antingen byts ut mot en bestämmelse som |
| anger att det är Etikprövningsmyndigheten som gör de relevanta prövning- |
| arna enligt EU-förordningen eller omformuleras så att oriktiga motsatsslut |
| förebyggs. Regeringen håller med om det Lagrådet anför. Regeringen kon- |
| staterar att det i den nya lagen med kompletterande bestämmelser om etisk |
| granskning till EU:s förordningar om medicintekniska produkter anges att |
| den lagen innehåller bestämmelser om den etiska granskningen av ansök- |
| ningar och anmälningar för att få genomföra kliniska prövningar och pre- |
| standastudier enligt EU-förordningarna. I den lagen utses även Etikpröv- |
| ningsmyndigheten att utföra den etiska granskningen. Regeringen bedöm- |
| er att det är tillräckligt att det i den nya lagen med kompletterande |
| bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter anges |
| att bestämmelser om den etiska granskningen av en ansökan eller anmälan |
| av en klinisk prövning eller en prestandastudie finns i lagen med |
| kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordningar |
| om medicintekniska produkter. |
| Umeå universitet föreslår att lagtexten inte ska ange att prövningar eller |
| studier inte får genomföras om Etikprövningsmyndigheten ”har avgett ett |
| negativt yttrande avseende den kliniska prövningen eller prestandastudi- |
| en”. Universitet bedömer att det vore tydligare med en lydelse om att en |
| prövning eller studie inte får genomföras ”om man inte har ett godkännan- |
| de från Etikprövningsmyndigheten avseende den kliniska prövningen eller |
| prestandastudien”. Regeringen noterar att denna fråga inte längre är aktuell |
| med tanke på att en sådan bestämmelse inte ska införas. Frågan om betyd- |
| elsen av ett negativt yttrande behandlas ytterligare i avsnittet nedan under |
| rubriken Närmare om betydelsen av att en etikkommitté inte har avgett ett |
| negativt yttrande. |
| Kammarrätten i Stockholm anser att frågan om huruvida beslutsordning- |
| en är förenlig med bestämmelsen i 12 kap. 2 § RF bör analyseras grundligt. |
| Det gäller i de fall en ansökan om tillstånd till klinisk prövning på männ- |
| iskor ska avslås om en etikkommitté har avgett ett negativt yttrande till |
| beslutande myndighet. Kammarrätten har tagit upp denna fråga i det tidig- |
| are lagstiftningsärendet om kliniska läkemedelsprövningar (Ds 2016:11). |
| Kammarrätten bedömde då att frågan behövde analyseras grundligt i det |
| fortsatta lagstiftningsarbetet. Kammarrätten noterar att frågan kvarstår. |
| Av 12 kap. 2 § RF följer att ingen myndighet får bestämma hur en för- |
| valtningsmyndighet i ett särskilt fall ska besluta i ett ärende som rör |
| myndighetsutövning mot en enskild eller mot en kommun eller som rör |
| tillämpningen av lag. Bestämmelserna om godkännande i MDR- och |
| IVDR-förordningarna liknar dem som finns i EU-förordningen om |
180 | kliniska läkemedelsprövningar. Kliniska läkemedelsprövningar får inte |
påbörjas om en etikkommitté avgett ett negativt yttrande. För att anpassa Prop. 2020/21:172 svensk rätt till EU-förordningarna om medicinteknik föreslås ett liknande
förfaringssätt, dvs. Läkemedelsverket ska fatta beslut om tillstånd och Etikprövningsmyndigheten ska inkomma med yttrande till Läkemedelsverket.
Ipropositionen Anpassningar av svensk rätt till EU-förordningen om kliniska läkemedelsprövningar anförde regeringen att det av bestämmelser
iden EU-förordningen följer att Läkemedelsverket inte får bevilja tillstånd om Etikprövningsmyndigheten yttrat sig negativt (prop. 2017/18:196 s. 59). Detsamma gäller i nu aktuella fall. Av bestämmelser i EU-förordning- arna om medicintekniska produkter framgår att en klinisk prövning eller prestandastudie får genomföras om en etikkommitté inte har avgett ett negativt yttrande. Läkemedelsverket får således inte bevilja tillstånd om Etikprövningsmyndigheten har yttrat sig negativt.
Ilikhet med vad regeringen anförde i propositionen Anpassningar av svensk rätt till EU-förordningen om kliniska läkemedelsprövningar får Etikprövningsmyndighetens yttrande anses ha prejudiciell verkan, och EU-förordningarnas bestämmelser anses inte stå i konflikt med bestäm- melsen i 12 kap. 2 § RF. Därutöver har regeringen svårt att se att Läke- medelsverket kan frångå en expertmyndighets utlåtande i anledning av den etiska granskningen. Detta gäller även eventuella villkor vid ett positivt yttrande från Etikprövningsmyndigheten. Samtidigt ska det beaktas att Etikprövningsmyndigheten ska göra en etisk granskning av en ansökan eller en anmälan. Om Etikprövningsmyndigheten yttrar sig över aspekter som inte rör etik får Läkemedelsverket beakta dessa synpunkter vid ut- arbetande av sitt beslut, men dessa delar av yttrandet kan dock inte anses omfattas av bestämmelsen i EU-förordningen. Liknande bedömningar gjordes i propositionen Anpassningar av svensk rätt till EU-förordningen om kliniska läkemedelsprövningar (prop. 2017/18:196 s. 59).
Närmare om betydelsen av att en etikkommitté inte har avgett ett negativt yttrande
Läkemedelsverket påpekar att mot bakgrund av EU-förordningarnas formuleringar om att ”en etikkommitté inte har avgett ett negativt ytt- rande” är det Läkemedelsverkets tolkning att Läkemedelsverket får fatta beslut enligt artikel 70.7 b i MDR-förordningen respektive artikel 66.7 b i IVDR-förordningen om att en prövning eller prestandastudie får påbörjas om Etikprövningsmyndigheten inte avgett något yttrande alls inom den i förordningarna eller lagen angivna tidsfristen. Det är även Läkemedels- verkets tolkning att en prövning eller prestandastudie som inte behöver tillstånd från Läkemedelsverket (dvs. prövningar som faller under artikel
70.7a eller 74.1 i MDR-förordningen och prestandastudier som faller under artikel 66.7 a eller 70.1 i IVDR-förordningen) får påbörjas om Etik- prövningsmyndigheten inte avgett något yttrande alls inom de tidsfrister som anges i EU-förordningarna eller nationell lag (se avsnitt 10.4). Det- samma gäller genomförande av väsentliga ändringar i förhållande till tids- fristerna i artikel 75 i MDR-förordningen och artikel 71 i IVDR-förord- ningen (se avsnitt 10.3). Läkemedelsverket anför vidare att om Läke- medelsverkets tolkning inte är korrekt eller ett annat förfarande ska
181
Prop. 2020/21:172 tillämpas om Etikprövningsmyndigheten inte avger något yttrande inom
| tidsfristerna behöver detta förhållande regleras tydligare. |
| Etikprövningsmyndigheten anför å sin sida att de aktuella EU- |
| förordningarna anvisar olika procedurer och tidsfrister för prövningen av |
| olika produkter. Myndigheten noterar att det i promemorian uttalas att |
| väsentliga ändringar får genomföras samt att prövningar och studier för |
| produkter med lägre risk och studier för klinisk uppföljning eller pre- |
| standastudier efter utsläppandet på marknaden får påbörjas så snart |
| respektive tidsfrist löpt ut. Detta gäller oavsett om Etikprövningsmyndig- |
| heten hunnit lämna något yttrande eller inte, dvs. även i de fall då någon |
| etisk granskning inte skett. Etikprövningsmyndigheten finner att detta är |
| principiellt oförenligt med forskningsetiska principer om att säkerställa ett |
| fullgott skydd för forskningspersonerna och respekten för människovärdet |
| i forskningen. Mot denna bakgrund önskar myndigheten att det i det fort- |
| satta lagstiftningsarbetet klargörs att sådana ansökningar om tillstånd till |
| klinisk prövning eller prestandastudie som ska etikgranskas enligt artikl- |
| arna 62.4 b, 75.3 b och 78.10 i MDR-förordningen respektive enligt |
| artiklarna 58.5 b, 71.3 b och 74.10 i IVDR-förordningen inte får påbörjas |
| innan den etiska granskningen har skett, oavsett om detta kan ske inom |
| den reglerade handläggningsfristen eller inte. |
| Den svenska lagstiftaren har inte möjlighet att tolka hur EU-bestäm- |
| melser ska tillämpas. Det får i stället göras av tillämpande aktörer och |
| ytterst av domstol. Regeringen noterar dock att det i berörda bestämmelser |
| anges att prövningar eller studier får påbörjas inom vissa tidsfrister om en |
| etikprövningskommitté inte avgett ett negativt yttrande. Vidare anges det |
| i artikel 62.3 i MDR-förordningen och 58.3 i IVDR-förordningen att med- |
| lemsstaterna ska säkerställa att förfarandena för etikkommittéernas |
| granskning är förenliga med de förfaranden som anges i denna förordning |
| för bedömningen av ansökningar om godkännande av en klinisk prövning. |
| Dessutom kan det noteras att det av artikel 78.11 i MDR-förordningen och |
| artikel 74.11 i IVDR-förordningen framgår att i det samordnade förfarande |
| ska varje berörd medlemsstat underrätta sponsorn om prövningen eller |
| studien beviljats tillstånd, beviljats tillstånd på vissa villkor eller om |
| ansökan har avslagits. Denna underrättelse ska ges genom ett enda beslut. |
| Ett koordinerat beslutsförfarande som omfattar både etisk och vetenskap- |
| lig granskning ska således göras inom de tidsfrister som anges i EU- |
| förordningarna. |
| Som Etikprövningsmyndigheten noterar vore det orimligt att prövningar |
| och studier påbörjas utan att Etikprövningsmyndigheten avgett yttrande. |
| Samtidigt ser regeringen inte att det finns någon möjlighet att i nationell |
| rätt ange att prövningar eller studier inte får påbörjas eller genomföras |
| innan en etisk granskning skett eller innan ett yttrande om etisk granskning |
| lämnats från behörig myndighet. En sådan lagstiftning bedöms strida mot |
| EU-rättens spärrverkan, dvs. att medlemsstaterna inte får meddela bestäm- |
| melser inom ett område som regleras av EU-rätten. |
| Etikprövningsmyndigheten anför även att en ordning där forskning |
| skulle kunna påbörjas innan den etiska granskningen skett innebär en |
| ordning som ställer stora krav på att den nationella reglering som beslutas |
| verkligen är tydlig och ger förutsättningar för prövare och myndigheter att |
| ha kontroll på att samtliga ärenden verkligen kommer under prövning så |
182 | snart det är möjligt. I det fortsatta lagstiftningsarbetet behöver det därför |
enligt myndigheten noga utvärderas om den föreslagna ordningen verkligen lever upp till detta.
För att säkerställa den administrativa processen och rutinerna så har regeringen gett Läkemedelsverket och Etikprövningsmyndigheten ett regeringsuppdrag för att ta fram strukturer och samarbetsformer för att säkerställa att beslutsfattande som rör beslut om tillstånd till kliniska pröv- ningar och prestandastudier ska kunna ske i enlighet med vad som anges i EU-förordningarna (S2016/03981). Regeringsuppdraget är pågående. I detta sammanhang bör det beaktas att Sveriges vill vara ett attraktivt forsk- ningsland och det är viktigt att beslut om tillstånd kan fattas inom de tider som gäller för alla EU-länder och att dessa beslut samtidigt uppfyller de höga krav på vetenskaplig och etisk granskning som behövs för att forsk- ningen ska vara säker. De aktuella lagförslagen i denna proposition har till syfte att säkerställa att etisk granskning kan göras inom de tidsfrister som anges i EU-förordningarna.
Som anges i avsnittet under rubriken Beslut av Läkemedelsverket, ska det i den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förord- ningar om medicintekniska produkter anges att det av artiklarna 62.4 b,
70.7och 78.10 i MDR-förordningen och artiklarna 58.5 b, 66.7 och 74.10 i IVDR-förordningen följer att en klinisk prövning eller en prestandastudie får genomföras eller påbörjas endast om Etikprövningsmyndigheten vid sin etiska granskning enligt den nya lagen med kompletterande bestäm- melser om etisk granskning till EU:s förordningar om medicintekniska produkter inte har avgett något negativt yttrande avseende den kliniska prövningen eller prestandastudien. Samma formulering finns i artikel 75.3 i MDR-förordningen och artikel 71.3 i IVDR-förordningen om väsentliga ändringar av en klinisk prövning eller prestandastudie (se avsnitt 10.3). Det är av största vikt att Etikprövningsmyndigheten avger ett yttrande inom den tid som ges i EU-förordningarna och den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter.
Regeringen bedömer att den föreslagna beslutsprocessen bör innebära att det ges tid och möjlighet att meddela beslut inom de tidsfrister som anges i EU-förordningarna. Regeringen kommer att följa situationen och se om beslutsprocesserna följer den nationella regleringen eller om ansök- ningar om väsentliga ändringar i stället påbörjas utan sådant beslut men med stöd av bestämmelserna i EU-förordningarna.
Tyst godkännande
Som nämns ovan finns det ett liknande beslutssystem i EU-förordningen om kliniska läkemedelsprövningar (förordning [EU] 2014/536). I den förordningen anges det att begreppet tyst godkännande infördes redan i det direktiv som föregick EU-förordningen och att det begreppet bibehölls i EU-förordningen för att säkerställa att tidsfristerna för beslut hålls. I EU- förordningen anges även att för det fall en medlemsstat inte har meddelat sponsorn sitt beslut inom angivna frister så ska slutsatsen i den del av ansökan som är gemensam för alla berörda medlemsstater betraktas som den berörda medlemsstatens beslut om ansökan om tillstånd för den kliniska prövningen, dvs. om en ansökan godkänts eller godkänts med villkor av den samordnande medlemsstaten så blir ansökan godkänd även
Prop. 2020/21:172
183
Prop. 2020/21:172 för en medlemsstat som inte meddelat ett eget beslut om prövningen. Be- greppet tyst godkännande används inte i EU-förordningarna om medicin- tekniska produkter och bestämmelserna om godkännande är till viss del annorlunda utformade. Hur dessa bestämmelser i EU-förordningarna om medicintekniska produkter ska tolkas lämnas som ovan nämns till tillämp- ande aktörer men regeringen framhåller att Sverige ska hålla tidsfristerna så att all forskning är etiskt prövad och godkänd innan den påbörjas eller en ändring genomförs.
Försöksperson eller forskningsperson
Som anges i avsnitt 10.1 så har Karolinska Institutet noterat att begreppet ”försöksperson” används i EU-förordningarna medan begreppet ”forsk- ningsperson” är det begrepp som används i etikprövningslagen. Karolin- ska Institutet anser att det senare begreppet är att föredra. Benämningen ”försöksperson” är definierat i artikel 2.50 i MDR-förordningen och artikel
2.47i IVDR-förordningen. Enligt dessa definitioner är en försöksperson en person som deltar i en klinisk prövning eller en person som deltar i en prestandastudie och vars prover genomgår undersökningar in-vitro med en produkt avsedd för prestandastudie eller en produkt som används för kontrolländamål. Med forskningsperson avses enligt 2 § etikprövningslag- en ”en levande människa som forskningen avser”. Regeringen finner att ordet forskningsperson så som det definieras i etikprövningslagen är vidare och även innefattar ordet försöksperson så som det definieras i EU- förordningarna. Regeringen finner mot bakgrund av att EU-förordningar- na genomgående använder begreppet ”försöksperson” att detta begrepp bör användas i den svenska lagstiftningen som kompletterar dessa EU-för- ordningar. Det bör bli enklare att förstå lagstiftningen om samma begrepp används. En liknande bedömning gjordes när det gäller etisk granskning av kliniska läkemedelsprövningar, jämför propositionen Kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU-förordningen om kliniska läke- medelsprövningar (prop. 2017/18:193 s. 33 f.).
Etikprövningsmyndighetens ärendehantering
Några regioner, däribland Region Gävleborg och Region Örebro, yttrar en oro över att de ökade kraven på ledtider vid granskningar av ansökningar om läkemedelsprövningar och prövningar av medicintekniska produkter kan leda till undanträngningseffekter avseende de övriga ärenden som hanteras av Etikprövningsmyndigheten. Regeringen instämmer i att det är viktigt att någon sådan effekt inte uppstår och kommer att följa denna fråga noga.
Samma regioner lyfter också fram att Etikprövningsmyndigheten saknar ett elektroniskt ärendehanteringssystem, vilket de bedömer kunna försvåra ett samarbete med Läkemedelsverket. Regionerna pekar på att avsaknaden av ett sådant ärendehanteringssystem redan innebär en försvårad samverk- an mellan Etikprövningsmyndigheten och regioner. Regeringen har noter- at att Etikprövningsmyndigheten för närvarande håller på att upphandla ett nytt ärendehanteringssystem. Regeringen följer även denna fråga.
184
Grunder för den etiska bedömningen
I den nya lagen med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordningar om medicintekniska produkter ska det även framgå att vad som anges i 7–11 §§ etikprövningslagen ska ligga till grund för bedömningen. De utgångspunkter för etikprövningen som anges i dessa bestämmelser är för det första att forskning får godkännas endast om den kan utföras med respekt för människovärdet, och att mänskliga rättigheter och grundläggande friheter alltid ska beaktas vid etikprövningen samtidigt som hänsyn ska tas till intresset av att ny kunskap kan utvecklas genom forskning. Vidare ska människors välfärd ges företräde framför samhällets och vetenskapens behov. Forskning får godkännas bara om de risker som den kan medföra för forskningspersoners hälsa, säkerhet och personliga integritet uppvägs av dess vetenskapliga värde. Forskning får däremot inte godkännas, om det förväntade resultatet kan uppnås på ett annat sätt som innebär mindre risker för forskningspersoners hälsa, säkerhet och person- liga integritet. Vidare får forskning bara godkännas om den ska utföras av eller under överinseende av en forskare som har den vetenskapliga kom- petens som behövs. Dessa utgångspunkter är etiska principer som även ligger till grund vid etisk granskning av kliniska läkemedelsprövningar (jfr
3§ lagen [2018:1091] med kompletterande bestämmelser om etisk gransk- ning till EU:s förordning om kliniska prövningar av humanläkemedel).
Lunds universitet noterar att etikprövningslagen inte längre ska tillämp- as på kliniska prövningar av medicintekniska produkter eller av human- läkemedel. Universitetet saknar dock en analys av vilka konsekvenser denna ändring får. Bland annat pekar universitetet på att formuleringarna i EU-förordningarna om beslutsoförmögnas möjlighet att vägra delta i en klinisk prövning eller prestandastudie kan tolkas som att ett visst tvång är tillåtet. Vidare pekar universitet på att den straffskärpning som införts i etikprövningslagen inte återspeglas i promemorian förslag.
I likhet med vad som gäller enligt etikprövningslagen så kommer Etik- prövningsmyndigheten enligt den nya lagen med kompletterande bestäm- melser om etisk granskning till EU-förordningarna om medicintekniska produkter att granska ansökningarna och bestämmelserna i 7–11 §§ etik- prövningslagen ska ligga till grund för bedömningen vid den gransk- ningen. Vid den etiska granskningen ska Etikprövningsmyndigheten även tillämpa vissa av etikprövningslagens förfaranderegler. Dessa behandlas i avsnitt 10.7.
I etikprövningslagen finns även bestämmelser om inhämtande av in- formerat samtycke för att en person ska få delta i en prövning. Dock är dessa bestämmelser om informerat samtycke inte tillämpliga om det i en annan författning finns särskilda föreskrifter om information och samtycke vid forskning (13 §). Sådana särskilda föreskrifter finns i EU-förordning- arna och ska därmed tillämpas. Frågan om beslutsoförmögna personers möjlighet att vägra delta i en prövning eller studie behandlas i avsnitt
10.10.I etikprövningslagen finns även straffbestämmelser. I avsnitt 15 föreslås straff med samma straffskala som den i etikprövningslagen.
Sammanfattningsvis så kan bestämmelserna i EU-förordningarna inne- bära nyheter när det gäller tillståndsprövning och möjligen avvikelser när det gäller inhämtande av informerat samtycke. Detta är dock inget som kan ändras genom svensk lagstiftning. I nu föreslagen svensk rätt kommer
Prop. 2020/21:172
185
Prop. 2020/21:172 de huvudsakliga bestämmelserna i etikprövningslagen att beaktas vid klin- iska prövningar och prestandastudier.
10.3Väsentlig ändring
Regeringens förslag: Den myndighet som regeringen bestämmer ska pröva frågor om väsentliga ändringar av en klinisk prövning eller en prestandastudie.
Regeringens bedömning: Läkemedelsverket bör i förordning utses till den myndighet som ska pröva frågor om väsentliga ändringar av en klinisk prövning eller en prestandastudie.
Promemorians förslag överensstämmer delvis med regeringens förslag och bedömning. I promemorians förslag till lagtext anges att det av artikel
75.3i MDR-förordningen och artikel 71.3 i IVDR-förordningen följer att en väsentlig ändring inte får genomföras om Etikprövningsmyndigheten vid sin etiska granskning enligt den nya lagen med kompletterande be- stämmelser om etisk granskning till EU:s förordningar om medicintekn- iska produkter har avgett något negativt yttrande avseende den kliniska prövningen eller prestandastudien. Av promemorians förslag till lagtext följer även att om Etikprövningsmyndigheten efter sin granskning har avgett ett yttrande med villkor, ska villkoren beaktas vid tillståndsgiv- ningen.
Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till eller har inte lämnat synpunkter på promemorians förslag. Läkemedels- verket anger att myndigheten tolkar bestämmelserna i EU-förordningarna som att en väsentlig ändring av en klinisk prövning eller prestandastudie får påbörjas om Etikprövningsmyndigheten inte avgett något yttrande inom de tidsfrister som anges i EU-förordningarna eller nationell lag. För det fall Läkemedelsverkets tolkning inte är korrekt eller ett annat förfaran- de ska tillämpas bör det förhållandet regleras tydligare enligt Läkemedels- verkets mening. Etikprövningsmyndigheten anför att möjligheten att på- börja en prövning eller studie med en väsentlig ändring även i de fall då någon etisk granskning inte skett är principiellt oförenligt med forsknings- etiska principer om att säkerställa ett fullgott skydd för försökspersonerna och respekten för människovärdet i forskningen. En sådan ordning ställer stora krav på att den nationella regleringen verkligen är tydlig och ger för- utsättningar för prövare och myndigheter att ha kontroll på att samtliga ärenden verkligen kommer under prövning så snart det är möjligt. I det fortsatta lagstiftningsarbetet behöver det därför enligt myndigheten noga utvärderas om den föreslagna ordningen verkligen lever upp till detta.
Skälen för regeringens förslag och bedömning: I artikel 75 i MDR- förordningen och artikel 71 i IVDR-förordningen regleras de fall då en sponsor vill införa ändringar i en klinisk prövning eller prestandastudie och dessa ändringar sannolikt kommer att väsentligt påverka försöks- personernas säkerhet, hälsa eller rättigheter eller tillförlitligheten eller robustheten hos de kliniska data som genereras vid prövningen eller studien. I dessa fall ska sponsorn underrätta den eller de medlemsstater där
186
prövningen eller studien utförs eller ska utföras. Sponsorn ska bland annat berätta om skälen till ändringarna och om ändringarnas art.
Berörda medlemsstater ska bedöma de väsentliga ändringarna. Sponsorn får genomföra ändringarna tidigast 38 dagar efter sin anmälan, om inte berörd medlemsstat har underrättat sponsorn om sitt avslag på de grunder som anges i artikel 71.4 i MDR-förordningen eller artikel 67.4 i IVDR- förordningen eller med hänsyn till folkhälsan, försökspersonernas och användarnas säkerhet eller hälsa eller den allmänna ordningen. Av artikel
75.3i MDR-förordningen och artikel 71.3 i IVDR-förordningen framgår det att sponsorn inte heller får genomföra ändringarna om etikkommittén i den berörda medlemsstaten har avgett ett negativt yttrande avseende den väsentliga ändringen. Det krävs således inte ett beslut för att få genomföra en väsentlig ändring, men väl avsaknad av avslag från berörd myndighet och etikkommittén i den berörda medlemsstaten. Efter 38 dagar utan besked kan således den väsentliga ändringen införas i prövningen eller studien.
Det är av stor vikt att beslutsprocessen inte avviker i olika frågor utan att den är likadan för så många frågor som möjligt. Detta bör också vara en fördel för sponsorn. För sponsorn borde det även vara en fördel att ha ett skriftligt beslut på att den väsentliga ändringen är godtagbar, i stället för att endast hänvisa till att man inte fått något avslagsbeslut i frågan. Det föreslås därför att Etikprövningsmyndigheten ska lämna ett yttrande om sin etiska granskning till Läkemedelsverket och att Läkemedelsverket där- efter ska fatta beslut i frågor om väsentlig ändring av en klinisk prövning eller en prestandastudie. Detta förfarande innebär även att ett beslut kan meddelas innan de stipulerade 38 dagarna är till ända. Även detta är en fördel för sponsorn. Läkemedelsverket kan å andra sidan fatta beslut om att avslå en anmälan om väsentlig ändring efter sin granskning av anmälan eller på grund av att Etikprövningsmyndigheten har avgett ett negativt yttrande. Genom nämnda förfarande anpassas svensk rätt till artikel 75 i MDR-förordningen och artikel 71 i IVDR-förordningen. I den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekn- iska produkter ska det anges att den myndighet som regeringen bestämmer ska pröva frågor om anmälan om väsentliga ändringar av en klinisk pröv- ning eller en prestandastudie.
Ovan nämnda beslutsförfarande är emellertid ett nationellt förfarande för att tydliggöra beslutsfattandet. I de fall Läkemedelsverket eller Etik- prövningsmyndigheten inte meddelar beslut inom angivna tidsperioder så gäller fortfarande artikel 75 i MDR-förordningen och artikel 71 i IVDR- förordningen. Det innebär att om myndigheterna inte meddelar beslut inom angiven tid så är den väsentliga ändringen godtagbar.
Läkemedelsverket påpekar att mot bakgrund av EU-förordningarnas formuleringar om att ”en etikkommitté inte har avgett ett negativt ytt- rande” är det Läkemedelsverkets tolkning att en väsentlig ändring av en klinisk prövning eller prestandastudie får genomföras om Etikprövnings- myndigheten inte avgett ett yttrande inom de tidsfrister som anges i artikel 75 i MDR-förordningen och artikel 71 i IVDR-förordningen. Läkemedels- verket anför vidare att om Läkemedelsverkets tolkning inte är korrekt eller ett annat förfarande ska tillämpas om Etikprövningsmyndigheten inte avger något yttrande inom tidsfristerna behöver detta förhållande regleras tydligare. Etikprövningsmyndigheten anför att möjligheten att påbörja en
Prop. 2020/21:172
187
Prop. 2020/21:172 prövning eller en studie trots att Etikprövningsmyndigheten inte hunnit lämna något yttrande, dvs. även i de fall då någon etisk granskning inte skett, är principiellt oförenlig med forskningsetiska principer om att säker- ställa ett fullgott skydd för forskningspersonerna och respekten för männ- iskovärdet i forskningen. Frågan behandlas i avsnitt 10.2 under rubriken Närmare om betydelsen av att en etikkommitté inte har avgett ett negativt yttrande.
I promemorians och lagrådsremissens förslag till lagtext förslås det att det i en bestämmelse i den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningarna om medicintekniska produkter ska anges att det av artikel 75.3 i MDR-förordningen och artikel 71.3 i IVDR-förordningen följer att en väsentlig ändring inte får genomföras om Etikprövningsmynd- igheten vid sin etiska granskning enligt den nya lagen med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordningar om medicintekn- iska produkter har avgett ett negativt yttrande. Som anges i avsnitt 10.2 så föreslås det att en bestämmelse i stället ska införas i den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter i vilken det anges att bestämmelser om den etiska granskningen av en ansökan eller anmälan av en klinisk prövning eller en prestanda- studie finns i lagen med kompletterande bestämmelser om etisk gransk- ning till EU:s förordningar om medicintekniska produkter. Den bestämmelsen omfattar även anmälan om väsentliga ändringar enligt artikel 75 i MDR-förordningen och artikel 71 i IVDR-förordningen.
10.4Andra beslutsförfaranden
188
Regeringens förslag: I den nya lagen med kompletterande bestäm- melser om etisk granskning till EU:s förordningar om medicintekniska produkter ska det framgå att resultatet av den etiska granskningen av en ansökan enligt artikel 70.7 a i MDR-förordningen och artikel 66.7 a i IVDR-förordningen eller en anmälan enligt artikel 74.1 i MDR-förord- ningen och artikel 70.1 i IVDR-förordningen ska redovisas i ett beslut som ska fattas av Etikprövningsmyndigheten och ställas till sponsorn med kopia till Läkemedelsverket. Beslutet ska innehålla en bedömning av om den kliniska prövningen eller prestandastudien utifrån den etiska granskningen får genomföras eller påbörjas, om den får genomföras eller påbörjas på vissa villkor eller om den inte får genomföras eller påbörjas.
Vidare ska det anges att beslut i fråga om en klinisk prövning eller prestandastudie i enlighet med artikel 70.7 a i MDR-förordningen och artikel 66.7 a i IVDR-förordningen ska meddelas senast 40 dagar efter valideringsdatumet.
I lagen om etikprövning av forskning som avser människor (etikpröv- ningslagen) ska det framgå att den lagen ska tillämpas på sådana klin- iska prövningar och prestandastudier avseende CE-märkta produkter som inte kräver anmälan enligt artikel 74 i MDR-förordningen eller artikel 70 i IVDR-förordningen. Detta gäller dock under förutsättning att dessa studier i övrigt omfattas av etikprövningslagens tillämpnings- område.
Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. I promemorians förslag anges det att resultatet av den etiska pröv- ningen ska redovisas i ett yttrande som beslutas av Etikprövningsmyndig- heten. Vidare anges det inte att Etikprövningsmyndighetens beslut ska innehålla en bedömning av om den kliniska prövningen utifrån den etiska granskningen får genomföras eller påbörjas, om den får genomföras eller påbörjas på vissa villkor eller om den inte får genomföras eller påbörjas.
Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till eller har inte lämnat synpunkter på promemorians förslag. Göteborgs universitet anger att de olika beslutstider som Etikprövningsmyndigheten har för olika studier kan orsaka oklarheter. En liknande synpunkt framför även Sahlgrenska Universitetssjukhuset. Vidare anser universitet att man kan anta att avsaknad av beslut efter 40 dagar är detsamma som ett god- kännande från Etikprövningsmyndigheten.
Etikprövningsmyndigheten önskar att det klargörs att ansökningar om kliniska prövningar eller prestandastudier som ska etikgranskas inte får påbörjas innan den etiska granskningen har skett, oavsett om detta kan ske inom den reglerade handläggningsfristen eller inte.
Som anges i avsnitt 10.2 så anser Region Kalmar att begreppen klinisk prövning, klinisk utvärdering och prestandastudier endast ska användas när en produkts egenskaper och nytta ska dokumenteras innan den CE- märks eller vid förändrad CE-märkning. Även Sveriges Kommuner och Regioner (SKR) anser att frågor om tillstånd för kliniska prövningar eller prestandastudier bör begränsas till att bara gälla när syftet är att pro- dukterna ska CE-märkas enligt EU-förordningarna.
Skälen för regeringens förslag
Påbörjan av prövningar och studier för produkter med lägre risk
En klinisk prövning för medicintekniska produkter som är av lägre risk- klasser (klass I och icke-invasiva produkter i klass IIa och IIb) får påbörjas efter valideringsdatumet för ansökan (jfr artikel 70.7 a i MDR-förordning- en). Detsamma gäller för prestandastudier i de fall kirurgisk invasiv prov- tagning görs enbart för en prestandastudie där insamling av prover inte utgör en större klinisk risk för försökspersonen (jfr artikel 66.7 a i IVDR- förordningen). Valideringen innebär att behörig myndighet gör en bedöm- ning av om prövningen eller studien omfattas av EU-förordningarna och att ansökan är fullständig. Enligt bestämmelserna krävs det således inte att en behörig myndighet har genomfört en vetenskaplig granskning av ansök- an. Detta beslutsförfarande kallas ibland för ett förenklat förfarande.
Enligt bestämmelserna i MDR-förordningen och i IVDR-förordningen krävs det att en etikkommitté inte har avgett ett negativt yttrande avseende den kliniska prövningen eller prestandastudien. Det innebär att dessa pröv- ningar och studier får påbörjas sedan ansökan validerats och en etisk granskning inte resulterat i ett negativt yttrande. Göteborgs universitet anför att man kan anta att avsaknad av beslut från Etikprövningsmyndig- hetens inom tidsfristerna är detsamma som ett godkännande från Etikpröv- ningsmyndigheten. Regeringen finner dock att avsaknaden av godkännan- de inte kan sägas vara ett godkännande av Etikprövningsmyndigheten utan
Prop. 2020/21:172
189
Prop. 2020/21:172 endast att den myndigheten inte avgett ett negativt yttrande, varvid pröv-
| ningen eller studien får påbörjas om inga andra hinder finns. |
| Som anges i avsnitt 10.2 så pekar Etikprövningsmyndigheten på att det |
| finns principiella invändningar mot att ett överskridande av handlägg- |
| ningsfristerna ska innebära att en studie eller prövning får genomföras utan |
| etikgranskning. Etikprövningsmyndigheten finner att detta är principiellt |
| oförenligt med forskningsetiska principer om att säkerställa ett fullgott |
| skydd för forskningspersonerna och respekten för människovärdet i forsk- |
| ningen. Denna fråga tas upp i avsnitt 10.2 under rubriken Närmare om |
| betydelsen av att en etikkommitté inte har avgett ett negativt yttrande. Vad |
| som kan noteras är att förslagen i denna proposition har till syfte att säker- |
| ställa att etisk granskning görs inom de tidsfrister som anges i EU-förord- |
| ningarna. Som anges i avsnitt 10.2 så har regeringen gett Läkemedels- |
| verket och Etikprövningsmyndigheten i uppdrag att ta fram strukturer och |
| samarbetsformer för att säkerställa att beslutsfattandet som rör beslut om |
| tillstånd till kliniska prövningar och prestandastudier ska kunna fattas i |
| enlighet med vad som anges i EU-förordningarna (S2016/03981). |
| Regeringsuppdraget är pågående. |
| Det skulle vara en stor fördel om beslutsprocesserna i MDR- och IVDR- |
| förordningarna inte avviker beroende på vilka beslut som ska fattas utan |
| att beslutsförfarandet är detsamma för så många frågor som möjligt. |
| I frågan om nu aktuellt beslutsförfarande får man tänka på att beslut en- |
| ligt artikel 70.7 a i MDR-förordningen och artikel 66.7 a i IVDR-förord- |
| ningen även ska fattas i det samordnade förfarande som anges i artikel 78 |
| i MDR-förordningen och artikel 74 i IVDR-förordningen. Därmed ska den |
| vetenskapliga granskningen bestå av valideringen och det beslutet ska ges |
| inom de tidsfrister som förordningarna anger för sådana valideringsbeslut. |
| Det innebär att om kompletterande frågor inte ställs så ska beslut om valid- |
| ering ges efter tio dagar (artikel 70.1 i MDR-förordningen och artikel 66.1 |
| i IVDR-förordningen). |
| Etikprövningsmyndigheten anger att för prövningen av nya grundansök- |
| ningar finns bara ett förfarande och det är prövning av avdelning vid |
| beslutssammanträde. För att klara av en etisk granskning på tio dagar |
| skulle det enligt Etikprövningsmyndigheten behöva ske en genomgripande |
| förändring av organisation och prövning. Regeringen noterar att EU-för- |
| ordningarnas bestämmelser i vissa avseenden innebär nya förfaranden och |
| att svensk rätt och svenska myndigheter måste anpassas till dessa förfar- |
| anden. I nu aktuella fall gäller granskningarna ansökningar om prövningar |
| och studier för produkter av lägre risk och ett förenklat beslutsförfarande |
| ska genomföras. Det måste dock ges utrymme för att de etiska granskning- |
| arna tar längre tid än tio dagar. |
| Här görs bedömningen att när det gäller beslutsförfarandena i artikel |
| 70.7 a i MDR-förordningen och artikel 66.7 a i IVDR-förordningen så får |
| Läkemedelsverket fatta sitt valideringsbeslut inom den tidsram som anges |
| i respektive EU-förordning, och Etikprövningsmyndigheten får fatta ett |
| eget beslut efter den etiska granskningen. Frågan om den etiska gransk- |
| ningen behandlas i det efterföljande avsnittet. |
| En farhåga när det gäller detta förfarande skulle kunna vara att det blir |
| otydligt för sponsorer och kanske även för Läkemedelsverket och Etik- |
| prövningsmyndigheten inom vilken beslutsprocess som ansökan be- |
190 | handlas. En sådan osäkerhet bör kunna undvikas med tanke på att ansökan |
ska skickas till Läkemedelsverket som därefter får kontakta Etikpröv- ningsmyndigheten för att denna myndighet ska utföra den etiska gransk- ningen. Vid dessa kontakter kommer det att vara klart vilken beslutspro- cess som gäller.
Den etiska granskningen av prövningar och studier för produkter med lägre risk
Enligt artikel 70.7 a i MDR-förordningen och artikel 66.7 a i IVDR-för- ordningen får prövningen eller studien inte påbörjas om den etiska gransk- ningen resulterar i ett negativt yttrande. Därmed skulle det kunna räcka med att Etikprövningsmyndigheten meddelar beslut när myndigheten finner att prövningen eller studien inte får genomföras eller endast får genomföras med villkor. Om Etikprövningsmyndigheten endast ska med- dela beslut i de fall dessa är negativa, får sökanden inget beslut i de fall granskningen leder till en positiv bedömning. Sökanden kan i dessa fall även få vänta på besked till dess tidsperioden för beslut passerat. För att underlätta för sökanden föreslås det därför att Etikprövningsmyndigheten ska fatta beslut oavsett vilken slutsats myndigheten kommer fram till.
Som nämns ovan torde en etisk granskning av en ansökan om prövningar och studier för produkter med lägre risk ta längre tid än tio dagar, både för granskningen och med tanke på att ansökan kan behöva kompletteras. I artikel 70.7 a i MDR-förordningen och artikel 66.7 a i IVDR-förordningen ges medlemsstaterna möjlighet att i sin nationella rätt ge en längre tidsram för beslutsförfarande innan prövningen eller studien får påbörjas. Med tanke på det samordnade förfarandet bedöms denna möjlighet att utvidga tidsramen inte innebära att tidpunkten för att validera en ansökan kan senareläggas i den nationella rätten. I stället görs bedömningen att medlemsstaterna getts möjlighet att säkerställa att den etiska granskningen är slutförd innan prövningen eller studien får påbörjas. En sådan förläng- ning måste dock vara proportionerlig och inte strida mot förordningarnas syfte att skapa en förenklad väg och en kortare tidsram för kliniska pröv- ningar och prestandastudier för produkter med låg risk.
Som anges i avsnittet ovan ska Läkemedelsverket validera ansökan. Ett sådant beslut om validering ska meddelas inom tio dagar efter det att be- hörig myndighet har fått ansökan. Om myndigheten inte anser att pröv- ningen eller studien omfattas av EU-förordningarna eller anser att ansökan inte är fullständig, så får sponsorn tio till tjugo dagar på sig att lämna syn- punkter och komplettera sin ansökan. Behörig myndighet har därefter fem dagar på sig att meddela sponsorn om sin slutsats, dvs. om prövningen eller studien omfattas av EU-förordningarna och om ansökan är komplett. Behörig myndighet får förlänga nämnda tidsfrister med ytterligare fem dagar. Således kan ett beslut om validering ske senast 40 dagar efter det att ansökan kom in och kompletteringar gjorts. Den etiska granskningen bör ske skyndsamt, men i svensk rätt bör det anges att den etiska gransk- ningen får ta 40 dagar vilket är den längre tidsfrist som gäller vid valider- ingen av ansökan. En etisk granskning för produkter i enlighet med artikel
70.7a i MDR-förordningen och artikel 66.7 a i IVDR-förordningen bör därför slutföras senast 40 dagar efter valideringsdatumet. Detta är en kort- are tidsperiod än den tidsram som anges i artikel 70.7 b i MDR-förordning- en och artikel 66.7 b i IVDR-förordningen och som avser produkter i de
Prop. 2020/21:172
191
Prop. 2020/21:172
192
högre riskklasserna. En tidsperiod på 40 dagar för etikgranskningen får därför anses förenlig med artikel 70.7 a i MDR-förordningen och artikel
66.7a i IVDR-förordningen. Tidsrymden får anses vara proportionerlig och inte strida mot förordningarnas syfte.
Regeringen håller med Göteborgs universitet och Sahlgrenska Univers- itetssjukhuset om att de olika beslutstider som Etikprövningsmyndigheten har för olika studier kan orsaka oklarheter. Utifrån EU-förordningarnas bestämmelser ser regeringen dock ingen möjlighet att reglera att samma tidsfrist ska gälla för de olika prövningsområdena.
Förlängning av tidsfrist
Etikprövningsmyndigheten anger även att enligt nuvarande ordning börjar handläggningsfristen löpa när en ansökan är validerad. Om den första prövningen visar att sökanden behöver komplettera ansökan så ”stoppas klockan” tills kompletteringen har getts in. Granskningen får alltså enligt Etikprövningsmyndigheten ta lika lång tid oavsett om en komplettering sker eller inte. Regeringen framhåller att i detta lagstiftningsarbete så an- passas svensk rätt till EU-förordningarna om medicintekniska produkter. Medlemsstaterna ska säkerställa att förfarandena för etikkommittéernas granskning är förenliga med de förfaranden som anges i EU-förordning- arna.
Regeringen noterar att enligt artikel 70.6 i MDR-förordningen och artikel 66.6 i IVDR-förordningen anges det att under den period då ansökan bedöms får medlemsstaten begära ytterligare information från sponsorn och att den tidsfrist som fastställs i artikel 70.7 b i MDR-förord- ningen respektive artikel 66.7 b i IVDR-förordningen ska tillfälligt upp- höra att löpa från och med den dag då den första begäran lämnades och fram till dess att de kompletterande upplysningarna har mottagits. Den tidsfrist som anges i artikel 70.7 b i MDR-förordningen respektive artikel
66.7b i IVDR-förordningen är de 45 dagar som börjar löpa efter valider- ingsdatumet. En liknande bestämmelse finns inte för beslut enligt 70.7 a i MDR-förordningen respektive artikel 66.7 a i IVDR-förordningen. I detta sammanhang måste bestämmelserna om det samordnade bedömningsför- farandet i artikel 78 i MDR-förordningen och i artikel 74 i IVDR-förord- ningen beaktas. I artikel 78.11 respektive artikel 74.11 anges det att varje berörd medlemsstats ska underrätta sponsorn om sin slutsats genom ett enda beslut. Således behöver den vetenskapliga granskningen och den etiska granskningen göras parallellt under en enhetlig tidsperiod. Med be- aktande av detta finner regeringen att det inte finns utrymme att i nationell rätt ange att tidsfristen för beslut får förlängas i avvaktan på en komplett- ering av en ansökan.
Reglering om beslut gällande prövningar och studier med lägre risk
För prövningar och studier för produkter med lägre risk enligt artikel
70.7a i MDR-förordningen och artikel 66.7 a i IVDR-förordningen krävs således två beslut: ett valideringsbeslut av Läkemedelsverket i enlighet med nämnda artiklar i MDR-förordningen och i IVDR-förordningen och ett beslut av Etikprövningsmyndigheten.
Som anges i avsnitt 10.1 så ska det i den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter införas
en bestämmelse om att frågor om tillstånd att genomföra en klinisk pröv- ning eller prestandastudie enligt MDR- och IVDR-förordningarna ska prövas av den myndighet som regeringen utser. I det avsnittet bedöms det även att Läkemedelsverket bör i förordning utses att vara den myndigheten som prövar dessa tillståndsfrågor. Att en prövning eller studie får påbörjas efter valideringsbeslut av den utsedda myndigheten framgår av artikel
70.7a i MDR-förordningen och artikel 66.7 a i IVDR-förordningen. Detta förhållande behöver inte särskilt anges i svensk lag utan omfattas av den föreslagna bestämmelsen om att den myndighet som regeringen bestäm- mer ska pröva frågor om tillstånd att genomföra en klinisk prövning eller prestandastudie.
I promemorian och i lagrådsremissen föreslås en bestämmelse i den nya lagen med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordningar om medicintekniska produkter som anger att resultatet av en etisk granskning av en ansökan enligt artikel 70.7 a i MDR-förordningen eller artikel 66.7 a i IVDR-förordningen ska redovisas i ett yttrande som ska beslutas av Etikprövningsmyndigheten och ställas till sponsorn med kopia till Läkemedelsverket. Lagrådet anför att Etikprövningsmyndig- hetens yttrande i dessa ärenden inte är ett ”delbeslut” utan ett slutligt beslut som kan överklagas och anser att denna innebörd på ett tydligare sätt bör framgå av lagtextens ordalydelse. Enligt Lagrådet bör formuleringen av paragrafen bli föremål för ytterligare överväganden i det fortsatta lagstiftningsarbetet. Regeringen instämmer i Lagrådets synpunkt om att lagtexten bör förtydligas. Bestämmelsen bör ändras så att den anger att resultatet av den etiska granskningen ska redovisas i ett beslut, i stället för i ett yttrande, och att beslutet ska ställas till sponsorn med kopia till Läkemedelsverket. Etikprövningsmyndighetens beslut i dessa fall är således ett slutligt beslut som inte ska ingå som underlag i Läkemedels- verkets prövning. För att det ska vara tydligt bör det av lagtexten även framgå att Etikprövningsmyndighetens beslut ska innehålla en bedömning av om den kliniska prövningen eller prestandastudien utifrån den etiska granskningen får genomföras eller påbörjas, om den får genomföras eller påbörjas på vissa villkor eller om den inte får genomföras eller påbörjas. Frågan om överklagande av detta beslut behandlas i avsnitt 10.8.
I avsnitt 10.2 föreslås att det i den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter ska framgå att bestämmelser om den etiska granskningen av en ansökan eller anmälan av en klinisk prövning eller en prestandastudie finns i lagen med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordningar om medicintekniska produkter. Den bestämmelsen omfattar även kliniska prövningar och prestandastudier för produkter med lägre risk.
I den nya lagen med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordningar om medicintekniska produkter ska det även anges att ett beslut av Etikprövningsmyndigheten i fråga om en klinisk prövning eller prestandastudie i enlighet med artikel 70.7 a i MDR-förordningen eller artikel 66.7 a i IVDR-förordningen ska meddelas senast 40 dagar efter valideringsdatumet.
Prop. 2020/21:172
193
Prop. 2020/21:172
194
Studier för klinisk uppföljning eller prestandastudier efter utsläppandet på marknaden
Artikel 74 i MDR-förordningen reglerar beslutsförfarandet för kliniska prövningar som ska utföras för att ytterligare utvärdera en produkt som redan är CE-märkt och prövningen avser produktens avsedda ändamål. En sådan prövning kallas i MDR-förordningen för studie för klinisk uppfölj- ning efter utsläppandet på marknaden. I de fall en sådan prövning innebär att försökspersonerna utsätts för ytterligare förfaranden än dem som skulle ha genomförts vid normal användning av produkten, och dessa ytterligare förfaranden är invasiva eller ansträngande, ska sponsorn senast 30 dagar innan prövningen påbörjas anmäla prövningen till de berörda medlems- staterna. De förfaranden som kan vara aktuella är exempelvis ytterligare operativa ingrepp, provtagningar, röntgenundersökningar, mätningar och extra besök på kliniken.
Anmälan ska innehålla den dokumentation som avses i kapitel II i bilaga XV. Artiklarna 62.4 b–k och m, 75, 76, 77, 80.5 och 80.6 samt de relevanta bestämmelserna i bilaga XV ska tillämpas på studier för klinisk uppfölj- ning efter utsläppande på marknaden. Detta innebär bland annat att det inte krävs ett godkännande av berörd medlemsstat i enlighet med artikel 62.4 a men väl att en etikkommitté i medlemsstaten inte ska ha avgett ett negativt yttrande till prövningen.
Liknande bestämmelser finns för prestandastudier i artikel 70 i IVDR- förordningen. Dessa prestandastudier kallas för studie för prestandaupp- följning av produkter som släppts ut på marknaden. Inte heller i dessa fall behövs tillstånd men väl en anmälan senast 30 dagar innan studien på- börjas och att en etikkommitté inte ska ha avgett ett negativt yttrande till studien.
Region Kalmar anger att begreppet klinisk prövning har breddats till att även avse CE-märkta produkter. Regionen anser att begreppen klinisk prövning, klinisk utvärdering och prestandastudier endast ska användas när en produkts egenskaper och nytta ska dokumenteras innan den CE- märks eller vid förändrad CE-märkning. Även SKR anser att frågor om tillstånd för kliniska prövningar eller prestandastudier bör begränsas till att bara gälla när syftet är att produkterna ska CE-märkas enligt EU-förord- ningarna. Regeringen noterar att regleringarna är införda i EU-förordning- arna och det är bestämmelser som inte kan ändras i nationell rätt. Vidare kan det noteras att detta är regleringar som bland annat Region Gävleborg och Region Värmland ser positivt på.
Det kan nämnas att i de fall en klinisk prövning eller prestandastudie ska utföras för att utvärdera en produkt som redan är CE-märkt men där pröv- ningen eller studien inte avser produktens avsedda ändamål så ska artikel
74.1i MDR-förordningen eller artikel 70.1 i IVDR-förordningen inte tillämpas utan istället ska EU-förordningarnas bestämmelser om kliniska prövningar och prestandastudier tillämpas. Detta framgår av artikel 74.2 i MDR-förordningen och artikel 70.2 i IVDR-förordningen.
Beslutsförfarandet
För att genomföra studier för klinisk uppföljning eller prestandastudier efter utsläppandet på marknaden enligt artikel 74.1 i MDR-förordningen och artikel 70.1 i IVDR-förordningen behövs det inget tillstånd från be-
hörig myndighet men väl en anmälan. Av dessa artiklar framgår det att prövningen eller studien inte får genomföras om en etikkommitté har avgett ett negativt yttrande. Som konstaterats i avsnitt 10.3 bör det vara en fördel för sponsorn att ha ett skriftligt beslut på att studien är etiskt god- tagbar, i stället för att endast hänvisa till att man inte fått något avslags- beslut i frågan.
I nu aktuella fall där det inte krävs att Läkemedelsverket meddelar beslut bör Etikprövningsmyndigheten fatta ett eget beslut och underrätta spons- orn om beslutet med kopia till Läkemedelsverket. När en anmälan kommer in är det viktigt att det är tydligt vilket beslutsförfarande som ska användas. En anmälan skickas alltid in till Läkemedelsverket som därefter får kon- takta Etikprövningsmyndigheten för att denna myndighet ska utföra den etiska granskningen. Vid dessa kontakter kommer det att bli klart vilken beslutsprocess som gäller.
Reglering i svensk rätt
I fråga om den etiska granskningen ska det i den nya lagen med komplett- erande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordningar om medicintekniska produkter anges att resultatet av den etiska granskningen enligt artikel 74.1 i MDR-förordningen och artikel 70.1 i IVDR-förord- ningen ska redovisas i ett beslut som fattas av Etikprövningsmyndigheten och ställs till sponsorn med kopia till Läkemedelsverket. Etikprövnings- myndighetens beslut i dessa fall är ett slutligt beslut som inte ska ingå som underlag i Läkemedelsverkets prövning. I likhet med vad som anges under rubriken Reglering om beslut gällande prövningar och studier med lägre risk bör detta förhållande framgå av lagtexten. Vidare bör det av lagtexten även framgå att Etikprövningsmyndighetens beslut ska innehålla en bedömning av om den kliniska prövningen eller prestandastudien utifrån den etiska granskningen får genomföras eller påbörjas, om den får genom- föras eller påbörjas på vissa villkor eller om den inte får genomföras eller påbörjas.
En anmälan om att genomföra ovan nämnda studier ska lämnas in senast 30 dagar innan studien påbörjas. Det innebär att om Etikprövnings- myndigheten inte fattat ett avslagsbeslut inom denna tidsrymd får pröv- ningen eller studien genomföras. Detta regleras i artikel 74.1 i MDR-för- ordningen och artikel 70.1 i IVDR-förordningen och bör inte anges i nationell lagstiftning.
Om en klinisk prövning eller prestandastudie avseende CE-märkta pro- dukter innebär att försökspersonerna utsätts för ytterligare förfaranden som inte är att anse som invasiva eller ansträngande, så omfattas inte pröv- ningen eller studien av artikel 74.1 i MDR-förordningen och artikel 70.1 i IVDR-förordningen. Prövningarna eller studierna kan i dessa fall ändå om- fattas av etikprövningslagens tillämpningsområde. Detta förhållande ska framgå av etikprövningslagen. I den lagen ska det anges att etikprövnings- lagen ska tillämpas på de prövningar och studier av CE-märkta produkter som inte kräver anmälan enligt artikel 74 i MDR-förordningen eller artikel
71i IVDR-förordningen om de i övrigt omfattas av lagens tillämpnings- område.
I den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning- ar om medicintekniska produkter ska det framgå att bestämmelser om den
Prop. 2020/21:172
195
Prop. 2020/21:172 etiska granskningen av en ansökan eller anmälan av en klinisk prövning eller en prestandastudie finns i lagen med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordningar om medicintekniska produkter (jfr avsnitt 10.2). Den bestämmelsen omfattar även den etiska granskning- en av sådana kliniska prövningar och prestandastudie som ska anmälas en- ligt artikel 74 i MDR-förordningen och artikel 71 i IVDR-förordningen.
Frågan om överklagande behandlas i avsnitt 10.8.
| 10.5 | Möjliga synpunkter från biobanker och |
|
| Strålsäkerhetsmyndigheten |
|
| |
| Regeringens bedömning: Det krävs inga tillägg i lag om ett förfarande | |
| för att hämta in ett yttrande från biobanker över en ansökan om tillstånd | |
| till en klinisk prövning eller en prestandastudie | |
|
| |
| Promemorians förslag överensstämmer med regeringens bedömning. I | |
| promemorian föreslås det att Läkemedelsverket ska skicka ansökan om | |
| tillstånd om klinisk prövning eller prestandastudie till berörd biobank för | |
| yttrande. Biobankens yttrande ska skickas till Läkemedelsverket och till | |
| Etikprövningsmyndigheten. Detta föreslås regleras i förordning. | |
| Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till | |
| eller har inte lämnat synpunkter på promemorians förslag. Linköpings uni- | |
| versitet anser att man bör utreda i vilka frågor som berörd biobank re- | |
| spektive Etikprövningsmyndigheten har befogenhet att uppställa tvingan- | |
| de krav på sökanden i form av kompletteringar i ansökningsförfarandet. | |
| Biobank Sverige betonar behovet av ett elektroniskt ärendehanterings- | |
| system för att genomföra granskningar och kommunicera yttranden. Enligt | |
| Biobank Sverige behöver biobanker, Etikprövningsmyndigheten och | |
| Läkemedelsverket var för sig ett ärendehanteringssystem och en kom- | |
| munikationslösning mellan systemen. Även vissa regioner, bland annat | |
| Region Gävleborg och Region Värmland, ser frågan om en integrering | |
| mellan EU-portalens nationella ärendehanteringssystem och ett ärende- | |
| hanteringssystem för biobanksansökningar som angelägen för att | |
| underlätta Läkemedelsverkets myndighetsutövning och samverkan med | |
| regionernas biobanksverksamhet. | |
| Strålsäkerhetsmyndigheten anser att det bör övervägas om inte både | |
| Läkemedelverket och Etikprövningsmyndigheten vid behov ska ha | |
| möjlighet att inhämta yttrande från Strålsäkerhetsmyndigheten avseende | |
| strålskyddsfrågor vid myndigheternas bedömning av kliniska prövningar | |
| och prestandastudier för verksamhet både med joniserande och med icke- | |
| joniserande strålning. Göteborgs universitet anser att det är oklart om Etik- | |
| prövningsmyndigheten ska eller kan inhämta remisser från andra myndig- | |
| heter vid etikansökningar. | |
| Skälen för regeringens bedömning | |
| Sverige ska vara ett av världens främsta forsknings- och innovationsländer | |
| och en ledande kunskapsnation, där bland annat högkvalitativ forskning | |
196 | leder till samhällets utveckling och välfärd. Att det bedrivs kliniska pröv- | |
|
|
ningar och prestandastudier i Sverige är en viktig del av detta mål och Prop. 2020/21:172 Sverige ska vara ett attraktivt land för sådana prövningar.
Det är således av vikt att det finns ett effektivt samarbete mellan myndig- heterna i Sverige så att de administrativa processerna och rutinerna i Sverige blir så effektiva som möjligt och att granskningen kan ske med hög kvalitet.
I kliniska prövningar och prestandastudier kan vävnadsprover behöva hanteras. Dessa vävnadsprover kan omfattas av lagen (2002:297) om bio- banker i hälso- och sjukvården m.m. (biobankslagen). Vävnadsprover kan hämtas från befintliga provsamlingar i biobanker, men det kan också vara aktuellt att samla in nya prover, i dessa fall behöver man inrätta en prov- samling antingen i en befintlig biobank eller i en helt nyinrättad biobank.
För att underlätta för sponsorerna vore det en fördel om biobanker gavs möjlighet att yttra sig över en ansökan innan tillstånd beslutas. Därmed kan biobankerna hjälpa till i tillståndsförfarandet så att ansökningen och tillståndet anpassas även till biobankernas verksamhet och regleringar. En liknande administrativ process har föreslagits när det gäller ansökningar om kliniska läkemedelsprövningar enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 536/2014 om kliniska prövningar av humanläkemedel (jfr prop. 2017/18:196 Anpassningar av svensk rätt till EU-förordningen om kliniska läkemedelsprövningar).
I kliniska prövningar och prestandastudier kan det också förekomma joniserande strålning, såsom röntgen, och icke-joniserande strålning, såsom laser och intensivt pulserande ljus (IPL).
Nedan behandlas hur frågor om biobanker och strålning kan införlivas i beslutsprocessen.
Biobanker
Som nämns ovan kan kliniska prövningar och prestandastudier innefatta hantering av vävnadsprover som finns i en biobank. I andra fall kan en biobank behöva inrättas för att möjliggöra prövningen eller studien. För att få inrätta en biobank för forskningsändamål eller använda en biobank för ett nytt ändamål ska ändamålet ha godkänts av Etikprövningsmyndig- heten eller Överklagandenämnden för etikprövning (2 kap. 3 § och 3 kap.
5 § biobankslagen). MDR- och IVDR-förordningarna innehåller inga regler om att en ansökan om tillstånd till en klinisk prövning eller en pre- standastudie ska överensstämma med tillämpliga regler för insamling, lagring och framtida användning av biologiska prover från försöksperson- en. För att möjliggöra en effektiv administration i Sverige vore det ändå bra om berörda biobanker kan delta i beslutsprocessen. Deras granskning av en ansökan kan göra att ansökan tidigt i processen kan anpassas till de regler som gäller för biobanker. Biobank Sverige stöder denna bedömning och anger att det är av yttersta vikt för att biobanker ska kunna säkerställa en heltäckande bedömning av ansökan för att minska risken för ändrings- ansökningar och fördröjningar av kliniska prövningar och prestanda- studier.
För närvarande pågår, som nämns i avsnitt 10.2 och 10.4, ett regerings- uppdrag inom vilket Läkemedelsverket och Etikprövningsmyndigheten ska utveckla möjliga samarbetsformer och strukturer bl.a. för att inhämta
yttrande från berörda biobanker. I det uppdraget medverkar även regionala
197
Prop. 2020/21:172 biobankscentra. När sådana strukturer är utvecklade kan bestämmelser införas i förordning om att Läkemedelsverket ska skicka ansökan om klinisk prövning för yttrande till en biobank och att biobankens yttrande ska skickas till Läkemedelsverket eller Etikprövningsmyndigheten. En sådan bestämmelse får sekretessbrytande effekt (se avsnitt 12.2).
198
Linköpings universitet anser att det bör utredas i vilka frågor som en berörd biobank respektive Etikprövningsmyndigheten har befogenhet att uppställa tvingande krav på sökanden i form av kompletteringar i ansök- ningsförfarandet. Regeringen finner att en biobank bör lämna de synpunkt- er som biobanken anser behövas för att biologiskt material ska kunna hant- eras enligt gällande lagstiftning. Avsikten med att även biobanker ska lämna yttrande är att sponsorn på ett tidigt stadium ska få kännedom om eventuella behov av att ändra ansökan för att möjliggöra en hantering av biologiskt material i en biobank. Vidare framgår det av avsnitt 10.2 att Etikprövningsmyndigheten ska granska ansökningar utifrån de aspekter som anges i 7–11 §§ etikprövningslagen. Etikprövningsmyndigheten kan avge ett negativt yttrande om myndigheten inte bedömer att prövningen eller studien bör få genomföras. Varken Etikprövningsmyndigheten eller den berörda biobanken kan uppställa tvingande krav på sökanden att kom- plettera ansökan. Om Etikprövningsmyndigheten efter sin granskning har avgett ett yttrande med villkor för prövningens eller studiens genom- förande, ska dessa villkor beaktas vid Läkemedelsverkets tillståndsgivning (jfr avsnitt 10.2).
Biobank Sverige betonar att en lösning i fråga om elektroniska ärende- hanteringssystem är nödvändig för att kunna genomföra granskningar och kommunicera yttranden. Enligt Biobank Sverige behöver biobanker, Etik- prövningsmyndigheten och Läkemedelsverket var för sig ett ärende- hanteringssystem och en kommunikationslösning mellan systemen. Några regioner, bland annat Region Gävleborg och Region Värmland, ser frågan om en integrering mellan EU-portalens nationella ärendehanteringssystem och ett ärendehanteringssystem för biobanksansökningar som angelägen för att underlätta Läkemedelsverkets myndighetsutövning och samverkan med regionernas biobanksverksamhet. Enligt remissinstanserna bör frågan snarast lösas på nationell nivå. Som anges i avsnitt 10.2 så håller Etikpröv- ningsmyndigheten på att införa ett nytt ärendehanteringssystem. Även EU- portalen för medicintekniska produkter och läkemedelsprövningar är under utveckling. Regeringen kommer att följa frågan.
Strålskydd
Strålskydd är till för att skydda människors hälsa och miljön mot skadlig verkan av strålning. I begreppet strålskydd ingår dosgränser, berättigande och optimering. Av 3 kap. 3 § strålskyddsförordningen (2018:506) framgår att i ärenden om etikprövning av medicinsk, biomedicinsk eller odontologisk forskning som innebär exponering med joniserande strålning ska Etikprövningsmyndigheten fastställa dosrestriktioner för forsk- ningspersoner som inte förväntas få någon direkt medicinsk fördel av exponeringen. Av bestämmelsen framgår även att Strålsäker- hetsmyndigheten ska biträda Etikprövningsmyndigheten och föreslå sådana dosrestriktioner. Sedan den 1 januari 2021 ska dock Strålsäkerhetsmyndigheten inte längre bistå Etikprövningsmyndigheten
med detta utan Etikprövningsmyndigheten kommer själv att ha den kompetensen. Kliniska prövningar och prestandastudier är verksamheter som ingår i ”medicinsk, biomedicinsk eller odontologisk forskning” i den bestämmelsen. Genom dessa bestämmelser kommer således strålskyddet att beaktas vid tillståndsgivningen avseende kliniska prövningar och prestandastudier gällande joniserande stålning.
Strålsäkerhetsmyndigheten bedömer att det även kan förekomma verk- samhet med icke-joniserande strålning i vissa av de kliniska prövningar och prestandastudier som kan bli aktuella. Lasrar, intensivt pulserande ljus (IPL), infrarött ljus, synligt ljus, ultraviolett strålning och magnetiska eller elektromagnetiska fält är alla exempel på icke-joniserande strålning.
Bestämmelsen i strålskyddsförordningen är begränsad till joniserande strålning och dosrestriktioner. Därmed kan den föreslagna regleringen uppfylla kraven i rådets direktiv 2013/59/Euratom (strålskyddsdirektivet) avseende fastställda dosrestriktioner vid medicinsk exponering i forsk- ning, eftersom strålskyddsdirektivet är begränsat till fastställande av grundläggande säkerhetsnormer för skydd mot de faror som uppstår till följd av exponering för joniserande strålning.
Emellertid kan vissa av de produkter som anges i bilaga XVI till MDR- förordningen och även andra produkter som omfattas av EU-förordning- arna innebära icke-joniserande strålning. Strålsäkerhetsmyndigheten anser att det bör övervägas om inte både Läkemedelsverket och Etikprövnings- myndigheten vid behov ska ha möjlighet att inhämta yttrande från Strål- säkerhetsmyndigheten avseende strålskyddsfrågor vid myndigheternas bedömning av kliniska prövningar och prestandastudier för verksamhet både med joniserande och med icke-joniserande strålning.
Regeringen håller med Strålsäkerhetsmyndigheten om att yttranden även ska kunna inhämtas avseende icke-joniserande strålning. Läke- medelsverket och Etikprövningsmyndigheten kan begära ett yttrande från Strålsäkerhetsmyndigheten gällande såväl joniserande- som icke- joniserande strålning med stöd av 26 § förvaltningslagen (2017:900). Av den bestämmelsen framgår det att en myndighet inom ramen för sitt utredningsansvar kan begära ett yttrande från en annan myndighet eller från någon enskild. Vidare framgår av 8 § samma lag att en myndighet inom sitt verksamhetsområde ska samverka med andra myndigheter. Det innebär att Etikprövningsmyndigheten och Läkemedelsverket vid sin prövning av en ansökan kan begära in synpunkter från Strålsäkerhets- myndigheten.
I avsnitt 12.2 föreslås det att en sekretessbestämmelse införs så att sekretess blir tillämplig även vid den myndighet som får en sekretess- reglerad uppgift från Etikprövningsmyndigheten för att bistå i den etiska granskningen av en klinisk prövning eller en prestandastudie. Någon liknande reglering finns inte för uppgifter som kommer från Läkemedels- verket. Det saknas nödvändigt underlag för att reglera sekretessen vid en sådan inhämtning av yttrande från Läkemedelsverket. Om myndigheterna begär yttrande i nu aktuella fall, bör de beakta de gällande sekretessbe- stämmelserna och de sekretessbestämmelser som föreslås i avsnitt 12.2. Regeringen kommer att följa frågan och vid behov göra tillägg i lagstift- ningen.
Göteborgs universitet anser att det är oklart om Etikprövningsmyndig- hetens ska eller kan inhämta remisser från andra myndigheter vid etikan-
Prop. 2020/21:172
199
Prop. 2020/21:172 sökningar. Regeringen bedömer att det finns en möjlighet för Läkemedels- verket och Etikprövningsmyndigheten att inhämta yttranden från Strål- säkerhetsmyndigheten eller annan myndighet om det bedöms lämpligt. Ett sådant yttrande kan efterfrågas med stöd av 26 § förvaltningslagen men utlämnande myndighet bör i dessa fall beakta gällande sekretessbestäm- melser innan sådant yttrande begärs. Sådana yttranden kan underlätta för sponsorerna och minska risken för att godkända ansökningar behöver ändras i ett senare skede.
10.6Prövare, kontaktperson och ansvaret för sjukvård
Regeringens förslag: Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om den behörighet som
1.krävs av den som ska hålla samtal med försökspersonen om den kliniska prövningen eller prestandastudien,
2.en person ska ha för att tillhandahålla den aktuella sjukvården under de förhållanden som gäller för kliniska prövningar eller pre- standastudier i enlighet med artikel 62.4 j i MDR-förordningen och artikel 58.5 j i IVDR-förordningen,
3.en person ska ha för att få vara prövare.
Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska även få meddela föreskrifter om att en sponsor som inte är etablerad i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) inte behöver ha en rättslig företrädare utan i stället ska utse minst en kontaktperson i enlig- het med artikel 62.2 i MDR-förordningen eller artikel 58.4 i IVDR-för- ordningen.
Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. I promemorian föreslås inte något bemyndigandet som gör det möjligt för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om att en sponsor som inte är etablerad i EES inte behöver ha en rättslig företrädare utan i stället ska utse minst en kontaktperson i enlighet med artikel 62.2 i MDR-förordningen eller artikel 58.4 i IVDR-förordningen.
Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till promemorians förslag eller har inte lämnat synpunkter. Sveriges Kommuner och Regioner (SKR) anser inte att frågan om de kvalifikationer som krävs för att ta ansvar för en försökspersons sjukvård och de pröv- ningar eller studier som denne ingår i behöver regleras ytterligare utan att regleringen i patientsäkerhetslagen (2010:659) och i Läkemedelsverkets föreskrifter är tillräckliga. Läkemedelsverket föreslår att myndigheten även ska kunna meddela föreskrifter om ett undantag från kravet att en sponsor som inte är etablerad i EES ska ha en rättslig företrädare.
200
Skälen för regeringens förslag | Prop. 2020/21:172 |
Ansvar för försökspersonens sjukvård
Enligt artikel 62.4 j i MDR-förordningen får en ansökan om att genomföra en klinisk prövning godkännas endast om ansvaret för den sjukvård som tillhandahålls försökspersonerna åligger en läkare med lämpliga kvalifikationer eller, i förekommande fall, en kvalificerad tandläkare eller annan person som enligt nationell rätt har behörighet att tillhandahålla den aktuella sjukvården under de förhållanden som gäller för kliniska pröv- ningar. En liknande bestämmelse finns om prestandastudier i artikel 58.5 j i IVDR-förordningen men med den skillnaden att i den bestämmelsen anges inte tandläkare bland dem som kan bära nämnda ansvar.
Vilken yrkesgrupp som kan anses ha de kvalifikationer som krävs för att ta ansvar för en försökspersons sjukvård kan variera beroende på vilka prövningar eller studier som utförs. Exempelvis kan audionomer och fotvårdsspecialister vara ansvariga för viss sjukvård. I promemorian bedömdes det mest lämpligt att införa ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer att meddela föreskrifter i denna fråga och avsikten var att bemyndiga Läkemedelsverket att meddela sådana myndighetsföreskrifter.
SKR anser inte att frågan om de kvalifikationer som krävs för att ta ansvar för en försökspersons sjukvård och de prövningar eller studier som denne ingår i behöver regleras ytterligare utan att regleringen i patient- säkerhetslagen och i Läkemedelsverkets föreskrifter är tillräckliga. SKR pekar på att det av 6 kap. 1 § patientsäkerhetslagen framgår att hälso- och sjukvårdspersonal ska utföra sitt arbete i överensstämmelse med vetenskap och beprövad erfarenhet. En patient ska ges sakkunnig och omsorgsfull hälso- och sjukvård som uppfyller dessa krav och vården ska så långt som möjligt utformas och genomföras i samråd med patienten. Patienten ska visas omtanke och respekt. SKR noterar att enligt 6 kap. 2 § patientsäker- hetslagen bär den som tillhör hälso- och sjukvårdspersonalen själv ansvaret för hur han eller hon fullgör sina arbetsuppgifter, vilket innebär att personalen arbetar inom ramen för sin legitimation som tydliggör vilka kvalifikationer personalen besitter. Slutligen pekar SKR på att det därutöver finns bestämmelser i Läkemedelsverkets föreskrifter (LVFS 2003:11) om medicintekniska produkter om att prövningar ska utföras under ledning av läkare eller annan behörig person.
Som framgår av artikel 62.4 j i MDR-förordningen och artikel 58.5 j i IVDR-förordningen kan den ansvariga personen vara läkare eller tandläkare med lämplig kvalifikation. Enligt artiklarna kan även en annan person få ansvaret för den aktuella sjukvården om nationell rätt ger den personen behörigheten att tillhandahålla den. De myndighetsföreskrifter som finns på området är meddelade med stöd av lagen (1993:584) om medicintekniska produkter, en lag som ska upphöra när EU-förordning- arna träder i kraft. Regeringen bedömer det som mest lämpligt att det ska framgå av förordning eller myndighetsföreskrifter vilka kvalifikationer den person ska ha som ansvarar för en försökspersons sjukvård. Ett be- myndigande ska därför införas i den nya lagen med kompletterande be- stämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter.
201
Prop. 2020/21:172
202
Kontaktperson
Av artikel 62.2 första stycket i MDR-förordningen framgår att en sponsor för en klinisk prövning som inte är etablerad i unionen ska säkerställa att den har en fysisk eller juridisk person som är etablerad i unionen som sin rättsliga företrädare. Denna rättsliga företrädare ska säkerställa att sponsorns skyldigheter enligt MDR-förordningen fullgörs och vara mottagare för all kommunikation med sponsorn som föreskrivs i förordningen. All kommunikation med denna rättsliga företrädare ska anses vara kommunikation med sponsorn. Av bestämmelsens andra stycke framgår det dock att medlemsstaterna får välja att inte tillämpa första stycket på kliniska prövningar som ska genomföras enbart på deras territorium, eller på deras territorium och ett tredjelands territorium, förutsatt att de säkerställer att sponsorn för den kliniska prövningen har minst en kontaktperson på deras territorium, som ska vara mottagare för all kommunikation med sponsorn som föreskrivs i förordningen. En liknande bestämmelse finns i artikel 58.4 i IVDR-förordningen och rör prestandastudier. Vidare kan det nämnas att MDR- och IVDR-förordning- arna ska tillämpas inom Europiska ekonomiska samarbetsområdet (EES). Det innebär att EU-förordningarna även är tillämpliga i Island, Lichten- stein och Norge.
Det kan finnas behov av att tillåta att en sponsor i stället för en rättslig företrädare utser en eller flera kontaktpersoner i Sverige. Ett beslut om undantag borde kunna tas i varje enskilt fall och Läkemedelsverket bör vara den myndighet som i förordning bemyndigas att i enskilda fall besluta att en sponsor som inte är etablerad inom EES inte behöver utse en rättslig företrädare utan i stället kan utse minst en kontaktperson i enlighet med artikel 62.2 i MDR-förordningen eller artikel 58.4 i IVDR-förordningen. Ett sådant bemyndigande kan meddelas med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen.
Enligt Läkemedelsverkets bedömning innebär ett sådant bemyndigande en bra möjlighet att inte i onödan lägga administrativa och legala bördor på utförare av kliniska prövningar i de fall där mervärdet av en rättslig företrädare i unionen är ytterst begränsat eller helt saknas. Myndigheten finner dock att det i framtiden kan uppkomma behov där det av resurs- mässiga skäl skulle kunna vara mer effektivt för myndigheten att hantera denna typ av beslut genom en föreskrift där ett mer generellt undantag från kravet på rättslig företrädare kan ges under vissa förutsättningar. Reger- ingen delar Läkemedelsverkets syn och föreslår därför ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om undantag från kravet att en sponsor ska ha en rättslig före- trädare i unionen.
Prövare
Av artikel 62.6 i MDR-förordningen framgår att prövaren ska vara en person som utövar ett yrke som i den berörda medlemsstaten gör personen kvalificerad att inneha rollen som prövare mot bakgrund av att han eller hon har erforderlig vetenskaplig bakgrund och erfarenhet av patientvård. Annan personal som deltar i genomförandet av en klinisk prövning ska ha lämpliga kvalifikationer för utförandet av sina uppgifter, i form av utbildning eller erfarenhet inom det medicinska området i fråga och inom
klinisk forskningsmetodik. En liknande bestämmelse finns i artikel 58.7 i Prop. 2020/21:172 IVDR-förordningen. Även i denna fråga bedöms det lämpligast att införa
ett bemyndigande i den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om vilka yrkesutbildningar, kvalifikationer och erfarenheter i övrigt som personen ska ha för att få vara prövare.
I artikel 63.2 c i MDR-förordningen anges att den information som ges till försökspersonen eller, om försökspersonen inte kan ge informerat sam- tycke, hans eller hennes lagligen utsedda ställföreträdare, i syfte att inhämta informerat samtycke, bland annat ska tillhandahållas under ett samtal med en medlem av prövningsgruppen som har lämpliga kvalifikationer i enlighet med nationell rätt. En liknande bestämmelse finns i artikel 59.2 c i IVDR-förordningen. Detta bör regleras i förordning eller i myndighetsföreskrifter. Det bör därför införas ett bemyndigande i den nya lagen om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om den behörighet som krävs för att hålla dessa samtal med försökspersonen.
10.7Ledamöter, jävsbestämmelser och vissa förfarandebestämmelser
Regeringens förslag: I den nya lagen med kompletterande bestäm- melser om etisk granskning till EU:s förordningar om medicintekniska produkter ska det framgå att bestämmelserna om Etikprövnings- myndighetens avdelningar, beslutsförhet och möjlighet att hämta in yttrande från andra myndigheter (remiss) i lagen om etikprövning av forskning som avser människor (etikprövningslagen) ska tillämpas vid den etiska granskningen.
I lagen med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om kliniska prövningar av humanläkemedel ska ett tillägg göras så att det vid en etisk granskning av en ansökan om tillstånd till klinisk läkemedelsprövning ska vara möjligt att en avdelning inom Etikprövningsmyndigheten får lämna över till ordföranden eller någon annan ledamot att efter prövning i sak avgöra ett visst ärende som är sådant att tidigare vägledande avgöranden kan tillämpas eller som annars är av sådant slag att det inte behöver avgöras av avdelningen.
I etikprövningslagen ska det anges att Etikprövningsmyndigheten har till uppgift att lämna sådana yttranden som anges i den nya lagen. Vidare ska det framgå att minst en av de ledamöter som företräder all- männa intressen ska representera en eller flera patientorganisationer vid de avdelningar inom Etikprövningsmyndigheten som utför etisk granskning av kliniska prövningar eller prestandastudier.
Promemorians förslag överensstämmer delvis med regeringens för- slag. I promemorian föreslås ingen ändring i lagen (2018:1091) med kom-
203
Prop. 2020/21:172 pletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om kliniska prövningar av humanläkemedel.
Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till eller har inte lämnat synpunkter på promemorians förslag. Göteborgs uni- versitet finner att det är oklart om Etikprövningsmyndigheten ska eller kan inhämta remisser från andra myndigheter vid etikansökningar.
Etikprövningsmyndigheten noterar att en grundläggande förutsättning för att myndigheten ska klara de snäva tidsfristerna som sätts upp i de aktu- ella EU-förordningarna är att myndigheten får tillämpa delegationsmöjlig- heten i 27 § tredje stycket lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor (etikprövningslagen). Även Läkemedelsverket be- dömer att det kommer att vara nödvändigt att en avdelning regelmässigt delegerar uppgifter till ordföranden eller en föredragande enligt 27 § etik- prövningslagen.
Skälen för regeringens förslag
Jävsbestämmelser
Av artikel 71.1 i MDR-förordningen och artikel 67.1 i IVDR-förordningen framgår att medlemsstaterna ska säkerställa att de personer som validerar och bedömer ansökan eller fattar beslut om den inte berörs av intresse- konflikter och att de är oberoende av sponsorn, de prövare som deltar och de fysiska eller juridiska personer som finansierar den kliniska prövningen samt fria från varje annan otillbörlig påverkan.
Samtliga ovan nämnda aspekter bedöms omfattas av jävsbestämmelsen i 16 § förvaltningslagen (2017:900). Den bestämmelsen är ett uttryck för den objektivitetsprincip som är grundlagsfäst och som innebär att myndig- heterna ska iaktta saklighet och opartiskhet och beakta allas likhet inför lagen. Vidare kan nämnas att det för arbetstagare finns förbud mot förtro- endeskadliga bisysslor m.m. i 7–7 c §§ lagen (1994:260) om offentlig anställning. Bestämmelserna i artikel 71.1 i MDR-förordningen och artikel
67.1i IVDR-förordningen är således säkerställda i svensk rätt. Tillägg i lag med anledning av artikel 71.1 i MDR-förordningen och artikel 67.1 i IVDR-förordningen bedöms därför inte behövas.
Sammansättning och beslutsförhet
Av artikel 71.2 i MDR-förordningen och artikel 67.2 i IVDR-förordningen framgår att medlemsstaterna ska säkerställa att bedömningen görs gemen- samt av ett rimligt antal personer som tillsammans har de kvalifikationer och den erfarenhet som krävs.
För Läkemedelsverkets del bör myndigheten avgöra antalet personer som bör bedöma en ansökan och deras kompetens och erfarenheter.
Etikprövningsmyndighetens sammansättning och beslutsförhet är regl- erad i 25–28 §§ etikprövningslagen. Av 25 § den lagen framgår att Etik- prövningsmyndigheten ska vara uppdelad i verksamhetsregioner som ska ha en eller flera avdelningar. Varje avdelning ska bestå av en ordförande och femton övriga ledamöter. Av de övriga ledamöterna ska tio ha veten- skaplig kompetens och fem företräda allmänna intressen.
Enligt MDR- och IVDR-förordningarna ska den etiska granskningen
utföras av etikkommittéer. Enligt artikel 2.56 i MDR-förordningen är en
204
sådan kommitté ett oberoende organ i en medlemsstat som har befogenhet Prop. 2020/21:172 att avge yttranden i samband med tillämpningen av EU-förordningen, med
beaktande av synpunkter från lekmän, i synnerhet patienter eller patient- organisationer. Samma definition finns i artikel 2.59 i IVDR-förordningen.
För att se till att lekmän, i synnerhet patienter eller patientorganisationer, ges möjlighet att ge synpunkter i enlighet med definitionerna av etikkom- mitté föreslås det att det i etikprövningslagen ska införas en bestämmelse om att minst en av de ledamöter som företräder allmänna intressen vid de avdelningar som utför etisk granskning av en klinisk prövning eller en pre- standastudie ska representera en eller flera patientorganisationer. Detsamma bör gälla minst en av ersättarna. En liknande situation uppstod vid anpassningen av svensk rätt till EU-förordningen om klinisk läke- medelsprövning. I det anpassningsarbetet gjordes en ändring i 25 § etik- prövningslagen, se proposition Kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU-förordningen om kliniska läkemedelsprövningar (prop. 2017/18:193 s. 15 f och 64 f.). Av den ändringen framgår även att minst en av de ledamöter som företräder allmänna intressen vid de avdelningar som utför etisk granskning enligt lagen (2018:1091) med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om kliniska pröv- ningar av humanläkemedel ska representera en eller flera patientorganisa- tioner. Ändringen i 25 § etikprövningslagen ska träda i kraft den dag som regeringen bestämmer, och det kommer att ske den dag som EU-förord- ningen om kliniska läkemedelsprövningar ska börja tillämpas i medlems- staterna. En liknande bestämmelse om att minst en av ledamöterna ska representera en eller flera patientorganisationer bör även införas gällande etiska granskningar av kliniska prövningar och prestandastudier. Frågan om behovet av ikraftträdande- och övergångsbestämmelser när det gäller
25 § och andra bestämmelser i etikprövningslagen behandlas i författ- ningskommentaren.
Ytterligare om beslutsförhetsregler vid etisk granskning
Av 26 § etikprövningslagen framgår att en avdelning inom Etikprövnings- myndigheten är beslutsför när ordföranden och minst åtta övriga ledamöter är närvarande. Vidare anges det att utöver ordföranden ska minst fem leda- möter ha vetenskaplig kompetens och minst två företräda allmänna intress- en. Ledamöter med vetenskaplig kompetens ska alltid vara i flertal, när ett ärende avgörs. Även denna bestämmelse bör tillämpas vid Etikprövnings- myndighetens etiska granskning av en ansökan eller anmälan.
Enligt 27 § första stycket är en avdelning inom Etikprövningsmyndig- heten beslutsför med ordföranden ensam vid förberedande åtgärd, rättelse av skrivfel och liknande, annat beslut som inte innebär något slutligt avgörande av ett ärende och prövning av fråga om avvisning eller avskriv- ning av ärende. Enligt andra stycket får ordföranden lämna över dessa upp- gifter till en föredragande vid avdelningen. Även dessa bestämmelser ska tillämpas vid Etikprövningsmyndighetens etiska granskning av en ansökan eller anmälan. Frågan om delegationsmöjligheten enligt 27 § tredje stycket behandlas nedan. Slutligen anges det i 28 § att i de fall Etikprövnings- myndigheten finner att forskningen ger upphov till etiska frågor av ny och principiell karaktär, bör myndigheten inhämta yttranden från Vetenskaps-
rådet och andra berörda myndigheter. Även denna möjlighet att skicka en
205
Prop. 2020/21:172 fråga på remiss bör kunna tillämpas vid den etiska granskningen av an- mälan och ansökningar om att genomföra kliniska prövningar eller pre- standastudier. Göteborgs universitet finner att det är oklart om Etikpröv- ningsmyndigheten ska eller kan inhämta remisser från andra myndigheter vid etikansökningar. Regeringen noterar att med stöd av 28 § kommer Etikprövningsmyndigheten att kunna inhämta yttrande från Vetenskaps- rådet och andra berörda myndigheter. En farhåga är emellertid att Etik- prövningsmyndigheten inte hinner att få yttranden från andra myndigheter innan tidsfristerna för beslut är till ända. Regeringen kommer att följa hur handläggningen av ansökningar fungerar.
206
Ytterligare möjligheter till delegation
Av 27 § tredje stycket etikprövningslagen ges ytterligare en delegations- möjlighet. Enligt tredje stycket får en avdelning lämna över till ordförand- en eller någon annan ledamot att efter prövning i sak avgöra ett visst ärende eller ärenden som är sådana att tidigare vägledande avgöranden kan tillämpas eller som annars är av sådant slag att de inte behöver avgöras av avdelningen. I promemorian föreslås att även denna möjlighet till delega- tion ska få tillämpas vid den etiska granskningen av kliniska prövningar eller prestandastudier. Etikprövningsmyndigheten anger att en grundlägg- ande förutsättning för att myndigheten ska klara de snäva tidsfrister som sätts upp i de aktuella EU-förordningarna är den föreslagna möjligheten att tillämpa regleringen i 27 § tredje stycket etikprövningslagen om delegation. Även Läkemedelsverket tar upp Etikprövningsmyndighetens möjligheter att delegera beslutsfattande enligt 27 § etikprövningslagen. Läkemedelsverket påpekar att handläggningsprocessen där myndigheterna ska samspela är komplex, och för att tidsfristerna i såväl förordningarna som förslaget till nationell lagstiftning ska kunna hållas, kommer det att vara nödvändigt att avdelningen regelmässigt lämnar över uppgifter till ordförande eller föredragande i enlighet med 27 § den lagen för att myndigheten ska kunna hantera kompletterande information eller upp- daterade ansökningshandlingar. Läkemedelsverkets bedömning är att för- ordningarnas krav på att minst en lekman ska delta i den etiska gransk- ningen är uppfyllt om Etikprövningsmyndighetens initiala prövning av en ansökan om klinisk prövning eller prestandastudie görs av en avdelning som är beslutsför i enlighet med 26 § etikprövningslagen.
I denna fråga bör även anpassningarna av svensk rätt till förordning (EU) nr 536/2014 om kliniska prövningar av humanläkemedel och om upphäv- ande av direktiv 2001/20/EG tas upp. I propositionen Kompletterande be- stämmelser om etisk granskning till EU-förordningen om kliniska läke- medelsprövningar (prop. 2017/18:193) gjordes bedömningen att 27 § tredje stycket inte skulle tillämpas vid den etiska granskningen av en an- sökan om att genomföra en klinisk läkemedelsprövning som dåvarande regionala etikprövningsnämnderna (nu Etikprövningsmyndigheten) skulle utföra. Även i den EU-förordningen finns en bestämmelse om att när ett yttrande lämnas av en etikkommitté ska synpunkter beaktas från lekmän, i synnerhet patienter eller patientorganisationer (artikel 2.2.11). Vidare finns det en bestämmelse i den EU-förordningen som anger att minst en lekman ska delta i bedömningen av en ansökan om att få genomföra en klinisk läkemedelsprövning (artikel 9.3). I propositionen bedömde reger-
ingen att bestämmelsen i 27 § tredje stycket inte kunde tillämpas eftersom den EU-förordningen kräver att när ett yttrande lämnas av en etikkommitté ska synpunkter beaktas från lekmän, i synnerhet patienter eller patient- organisationer (prop. 2017/18:193 s. 36).
Regeringen noterar att det av skäl 18 i EU-förordningen om kliniska läkemedelsprövningar framgår bland annat följande. Den berörda medlemsstaten bör tillåtas att fastställa vilket eller vilka organ som lämp- ligen bör delta i bedömningen av en ansökan om att få genomföra kliniska prövningar samt organisera etikkommitténs medverkan inom de tidsfrister för tillståndet för den kliniska prövningen som anges i förordningen. Dessa beslut rör den interna organisationen inom varje enskild medlemsstat. När medlemsstaterna fastställer det eller de lämpliga organen bör de se till att lekmän, särskilt patienter eller patientorganisationer, bereds möjlighet att delta.
Det kan även noteras att den 30 augusti 2019 publicerade Läkemedels- verket och Etikprövningsmyndigheten i samverkan med Biobank Sverige en rapport om ändring av uppdrag om nytt tillståndsförfarande om kliniska prövningar av humanläkemedel och medicintekniska produkter (Läke- medelsverket dnr 4.3.1-2019-042666). I den rapporten anges det att Etik- prövningsmyndigheten använder möjligheten att delegera frågor i ett relativt stort antal fall vid prövningen av grundansökningar. Berörd avdel- ning gör då en vägledande bedömning vid ett sammanträde och delegerar till ordförande och vetenskaplig sekreterare att fatta beslut i ärendet efter att ansökan kompletterats i vissa punkter. Möjligheten till delegation används även generellt avseende ändringsansökningar.
Regeringen gör bedömningen att möjligheten att delegera frågor till ord- föranden eller annan ledamot av effektivitetsskäl skulle vara lämplig när EU-förordningen om kliniska läkemedelsprövningar ska tillämpas. EU- förordningens krav på att minst en lekman måste delta i bedömningen av en ansökan och att en etikkommitté ska ha befogenhet att avge yttranden med beaktande av synpunkter från lekmän, i synnerhet patienter eller patientorganisationer, bör rimligen inte innebära att en lekman måste delta i varje moment i handläggningen av ärendet. En möjlighet till delegation enligt 27 § tredje stycket bedöms därför vara förenlig med kraven i EU- förordningen.
Mot bakgrund av ovanstående föreslås här att bestämmelsen i 27 § tredje stycket etikprövningslagen om att en avdelning får lämna över till ordför- anden eller någon annan ledamot att efter prövning i sak avgöra ett visst ärende eller ärenden som är sådana att tidigare vägledande avgöranden kan tillämpas eller som annars är av sådant slag att de inte behöver avgöras av avdelningen ska kunna tillämpas vid etisk granskning av kliniska läke- medelsprövningar. En ändring med det innehållet ska införas i lagen (2018:1091) med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om kliniska prövningar av humanläkemedel. Samma möjlighet till delegation ska även ges vid den etiska granskningen av kliniska prövningar och prestandastudier.
En möjlighet till delegation innebär inte att ordföranden eller någon an- nan ledamot ensam kan avgöra varje moment i hela ärendet, vilket skulle strida mot EU-förordningens krav. Det blir upp till Etikprövningsmyndig- heten att, med beaktande av EU-förordningens bestämmelser, avgöra i vilka fall möjligheten till delegation kan utnyttjas. Förslaget om ändring
Prop. 2020/21:172
207
Prop. 2020/21:172 med anledning av kliniska läkemedelsprövningar har beretts under hand med Etikprövningsmyndigheten som tillstyrkt förslaget. Förslaget som lämnas i denna proposition överensstämmer med det förslag som har beretts under hand.
Ändring i etikprövningslagen
I 24 § etikprövningslagen anges det att Etikprövningsmyndigheten ska pröva ansökningar om etikprövning av forskning som forskningshuvud- mannen har lämnat in. I den lagen bör det även framgå att Etikprövnings- myndigheten ska lämna ett yttrande och i vissa fall fatta ett slutligt beslut om etisk granskning av ansökningar och anmälningar i enlighet med 4 och 5 §§ den nya lagen med kompletterande bestämmelser om etisk gransk- ning till EU:s förordningar om medicintekniska produkter (se avsnitt 10.2– 10.4).
| 10.8 | Överklagande |
|
| |
| Regeringens förslag: Beslut om tillstånd till att genomföra en klinisk | |
| prövning eller en prestandastudie ska få överklagas till allmän | |
| förvaltningsdomstol. | |
| Etikprövningsmyndighetens beslut om yttrande över en etisk gransk- | |
| ning av en ansökan enligt artikel 70.7 a i MDR-förordningen och artikel | |
| 66.7 a i IVDR-förordningen eller en anmälan enligt artikel 74.1 i MDR- | |
| förordningen och artikel 70.1 i IVDR-förordningen ska få överklagas | |
| till Överklagandenämnden för etikprövning. Andra beslut som Etik- | |
| prövningsmyndigheten meddelar ska inte få överklagas. Beslut av | |
| Överklagandenämnden för etikprövning ska inte få överklagas. | |
|
| |
| Promemorians förslag överensstämmer delvis med regeringens för- | |
| slag. I promemorian föreslås att Etikprövningsmyndighetens beslut får | |
| överklagas om den myndigheten har avgjort ärendet och beslutet har gått | |
| sponsorn emot. I promemorians förslag anges inte att andra beslut som | |
| Etikprövningsmyndigheten meddelar inte ska få överklagas eller att ett | |
| beslut av Överklagandenämnden för etikprövning inte heller får över- | |
| klagas. |
|
| Remissinstanserna: Ingen remissinstans har yttrat sig särskilt över pro- | |
| memorians förslag. | |
| Skälen för regeringens förslag | |
| För att genomföra en klinisk prövning i Sverige i dag krävs det att en an- | |
| mälan har gjorts till Läkemedelsverket och att prövningen har godkänts av | |
| Etikprövningsmyndigheten i de fall som det krävs. Om Läkemedelsverket | |
| inte ger tillstånd till prövningen eller om ansökan inte godkänns av Etik- | |
| prövningsmyndigheten får respektive myndighetsbeslut överklagas. Läke- | |
| medelsverkets beslut får överklagas till allmän förvaltningsdomstol enligt | |
| 19 § lagen (1993:584) om medicintekniska produkter. Etikprövnings- | |
| myndighetens beslut får i stället överklagas till Överklagandenämnden för | |
208 | etikprövning av forskningshuvudmannen enligt 36 § lagen (2003:460) om | |
|
|
etikprövning av forskning som avser människor (etikprövningslagen). Prop. 2020/21:172 Beslut av Överklagandenämnden i ärenden om etikprövning får enligt 37 § etikprövningslagen inte överklagas.
Överklagande av beslut om tillstånd när det gäller kliniska läkemedelsprövningar
Möjligheten att överklaga Etikprövningsmyndighetens beslut finns för de beslut som myndigheten fattar i fråga om etikprövning av forskning som avser människor. Dock kommer det att finnas ett undantag för kliniska läkemedelsprövningar när Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 536/2014 av den 16 april 2014 om kliniska prövningar av humanläke- medel och om upphävande av direktiv 2001/20/EG börjar tillämpas. När den EU-förordningen börjar tillämpas så kommer Etikprövningsmyndig- heten att göra en etisk granskning av en ansökan om att genomföra en klin- isk läkemedelsprövning och därefter lämna ett yttrande till Läkemedels- verket. Av 5 § lagen (2018:1091) med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om kliniska prövningar av humanläkemedel framgår det att Etikprövningsmyndighetens yttrande inte får överklagas, se propositionen Kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU-förordningen om kliniska läkemedelsprövningar (prop. 2017/18:193 s. 37 och 64). Läkemedelsverket, som gör en vetenskaplig granskning av ansökan, fattar därefter ett slutligt beslut om huruvida ansökan ska godkännas eller inte. Etikprövningsmyndighetens yttrande ingår därmed i Läkemedelsverkets beslutsunderlag. Läkemedelsverkets beslut får överklagas till allmän förvaltningsdomstol.
Nedan behandlas överklagandemöjligheten för beslut om tillstånd i enlighet med artikel 70.7 b i MDR-förordningen och artikel 66.7 b i IVDR-förordningen och tillstånd att genomföra en väsentlig ändring i enlighet med artikel 75 i MDR-förordningen och artikel 71 i IVDR-förord- ningen. Därefter kommer överklagandemöjligheten för granskningar i enlighet med artiklarna 70.7 a och 74.1 i MDR-förordningen och artiklarna 66.7 a och 70.1 i IVDR-förordningen att tas upp.
Överklagande av beslut om tillstånd när det gäller kliniska prövningar och prestandastudier
För ansökningar som ska granskas i enlighet med artikel 70.7 b i MDR- förordningen eller artikel 66.7 b i IVDR-förordningen och för anmälningar om väsentlig ändring i enlighet med artikel 75 i MDR-förordningen och artikel 71 i IVDR-förordningen är beslutsprocessen densamma för kliniska prövningar eller prestandastudier som den för kliniska läkemedelspröv- ningar. Det innebär att Etikprövningsmyndigheten ska yttra sig över en ansökan om att genomföra en klinisk prövning eller prestandastudie. Yttrandet ska skickas till Läkemedelsverket och ligga till grund för det beslut som Läkemedelsverket fattar om huruvida prövningen eller studien tillåts, tillåts på vissa villkor eller om ansökan avslås.
Medlemsstaten ska enligt artiklarna 70.3 och 78.10 i MDR-förordningen och artiklarna 66.3 och 74.10 i IVDR-förordningen erbjuda ett överklag- andeförfarande för avslagsbeslut. Ett sådant avslagsbeslut kan komma att innehålla frågor som för närvarande prövas av olika överklagande-
instanser.
209
Prop. 2020/21:172
210
Överklagande ska ske till allmän förvaltningsdomstol i fråga om tillståndsbeslut
Huvudregeln enligt 40 § förvaltningslagen (2017:900) är att beslut över- klagas till allmän förvaltningsdomstol. Denna huvudregel följs när det gäller Läkemedelsverkets beslut. Under vissa särskilda förutsättningar kan det dock finnas anledning att låta beslut överklagas till en s.k. domstols- liknande nämnd i stället för till allmän förvaltningsdomstol till exempel av effektivitetsskäl eller för att ett ärende förutsätter en särskild sammansätt- ning i överklagandeinstansen. Sådana speciella skäl ansågs föreligga gällande överprövningen av Etikprövningsmyndighetens beslut. I proposi- tionen Etikprövning av forskning (prop. 2002/03:50) motiveras denna ordning med att ärenden om etikprövning av forskning bland annat skulle komma att innefatta en prövning av forskningens vetenskapliga bärkraft, vilket förutsätter en särskild sammansättning i överklagandeinstansen. I propositionen anförs vidare att förutom juridisk kompetens och ledamöter med vetenskaplig kompetens inom olika områden, behövs ledamöter som företräder det allmännas intresse. Den prövning som respektive ärende förutsätter skulle komma att innefatta avvägningar och lämplighetsöver- väganden från olika utgångspunkter. De etiska bedömningar som skulle bli nödvändiga skulle vidare komma att vara en påtagligt integrerad del av den vetenskapliga bedömningen som skulle göras i varje ärende. De fråge- ställningar som en överprövningsinstans skulle komma att ställas inför och de ställningstaganden som den skulle komma att göra anses således bygga på sådana överväganden som kan sägas ligga vid sidan av den form för tvistlösning och bevisvärdering som domstolarna erbjuder (s. 160). När svensk rätt anpassades till EU-förordningen om kliniska läkemedelspröv- ningar gjordes bedömningen att Läkemedelsverkets beslut skulle över- klagas till allmän förvaltningsdomstol och att bedömningen av Överklag- andenämnden för etikprövning kunde inkorporeras i den överklagande- processen genom att domstolen får inhämta ett yttrande från Överklag- andenämnden om den etiska granskningen är aktuell i det överklagade målet. Genom detta förfarande säkerställs att den fortsatta prövningen sker utifrån de processrättsliga aspekter som råder inom den allmänna förvalt- ningsrätten inklusive dess möjligheter att överklaga beslut. Genom dom- stolsprocessen tillförsäkras den beredningsprocess som gäller för dessa mål när det gäller beredning och möjligheten att ta upp bevisning genom bland annat att höra de vittnen och sakkunniga som kan behövas vid pröv- ningen av ett överklagat beslut om tillstånd till klinisk läkemedelspröv- ning.
Enligt uppgifter från Läkemedelsverket så kommer det in cirka 20–30 anmälningar per år om kliniska prövningar av medicintekniska produkter. Under den senaste femårsperioden har Läkemedelsverket fattat sju avslagsbeslut: ett beslut år 2014, tre beslut år 2017 och tre beslut under 2019 (fram till juni 2019). Det rör sig inte heller om något större antal ansökningar om godkännande enligt etikprövningslagen.
En överprövning i Överklagandenämnden för etikprövning torde emellertid innebära ett snabbare förfarande än ett överklagande till en allmän förvaltningsdomstol. Det hänger naturligtvis samman med att nämnden enbart handlägger en viss typ av ärenden. En snabb handlägg- ning är till stor fördel för sponsorn och i förlängningen därmed också för
Sverige som prövningsland. Effektivitetsvinsterna som ett snabbt besluts- Prop. 2020/21:172 förfarande ger talar således för att överklaganden bör prövas av Överklag-
andenämnden för etikprövning. Även om nämndens handläggning kan vara snabbare så bedöms den allmänna förvaltningsdomstolens process och möjlighet att överklaga målet till ytterligare instans vara av sådan vikt att handläggningstiden i sig inte utgör tillräckligt skäl för att nämnden ska vara överprövningsinstans i nu aktuella ärenden.
Mot denna bakgrund föreslås det att det beslut som Läkemedelsverket fattar med anledning av en ansökan om klinisk prövning eller prestanda- studie ska kunna överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Därmed kommer beslutsprocessen att vara densamma som för kliniska läkemedels- prövningar
En allmän förvaltningsdomstol kan med stöd av 8 § förvaltningsprocess- lagen hämta in ett yttrande från Överklagandenämnden för etikprövning. Det ger förvaltningsrätten underlag för den etiska granskningen från en annan instans än Etikprövningsmyndigheten, som lämnade sitt yttrande till Läkemedelsverket. I artikel 78.10 i MDR-förordningen och i artikel 74.10
iIVDR-förordningen anges att medlemsstaterna ska tillhandahålla ett överklagandeförfarande för ett avslagsbeslut. I ett överklagat mål får för- valtningsrätten bedöma målet efter gängse regler inklusive principen om domstolens fria bevisvärdering.
Det kan även nämnas att det genom EU-förordningarnas samordnade bedömningsförfarande för kliniska prövningar och prestandastudier i artikel 78 i MDR-förordningen och artikel 74 i IVDR-förordningen ges möjlighet för sponsorn att ansöka om godkännande till prövningar och studier i flera länder samtidigt och att ett avslag i Sverige därmed kan resultera i att sponsorn inte överklagar beslutet utan i stället fullföljer pröv- ningarna och studierna i de övriga länderna. Vidare kan ett beslut om av- slag leda till att sponsorn väljer att lämna in en ny reviderad ansökan i stället för att överklaga avslagsbeslutet.
Överklagande av Läkemedelsverkets beslut
Artiklarna 62, 70, 71 och 78 i MDR-förordningen och artiklarna 57, 58, 66, 67 och 74 i IVDR-förordningen innehåller de bestämmelser som be- slutande myndighet ska beakta vid godkännandet av en ansökan om att genomföra en klinisk prövning respektive prestandastudie. Det är medlemsstaten som ska fastställa vilken myndighet som lämpligen bör delta i bedömningen av en ansökan och organisera etikkommittéers med- verkan så att beslut kan fattas inom de tidsfrister som anges i förordning- arna. Av artiklarna 70, 71 och 78 i MDR-förordningen och artiklarna 66, 67 och 74 i IVDR-förordningen framgår att berörd medlemsstat ska erbjuda respektive tillhandahålla ett överklagandeförfarande för ett beslut om avslag. Beslut om avslag kommer att meddelas med stöd av bestäm- melser i MDR- och IVDR-förordningarna. Att beslut meddelade med stöd av EU-förordningarna får överklagas följer av allmänna förvaltningsrätts- liga principer och förvaltningslagens bestämmelser om överklagande och behöver inte anges särskilt i den nya lagen med kompletterande bestäm- melser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter (jfr prop. 2010/11:65 s. 84 och 114).
211
Prop. 2020/21:172 Överklagande av Etikprövningsmyndighetens beslut i vissa fall
I avsnitt 10.4 föreslås det att Etikprövningsmyndigheten ska fatta ett slut- ligt beslut efter sin etiska granskning. Vad som avses är att Etikprövnings- myndighetens yttrande ska skickas till sponsorn och yttrandet kommer inte att ingå i underlaget till Läkemedelsverkets tillståndsbeslut. Detta förfar- ande ska gälla vid granskning av en anmälan att påbörja en klinisk pröv- ning eller prestandastudie för produkter med lägre risk i enlighet med artikel 70.7 a i MDR-förordningen eller artikel 66.7 a i IVDR-förordning- en. Det ska även gälla i fråga om anmälningar av studier för klinisk upp- följning eller prestandastudier efter det att produkten har släppts ut på marknaden i enlighet med artikel 74.1 i MDR-förordningen och artikel
70.1i IVDR-förordningen. Av artiklarna 70.3, 71.4 och 78.10 i MDR-för- ordningen och artiklarna 66.3, 67.4 och 74.10 i IVDR-förordningen fram- går att det ska vara möjligt att överklaga ett avslagsbeslut. Etikprövnings- myndighetens beslut enligt artiklarna 70.7 a och 74.1 i MDR-förordningen och artiklarna 66.7 a och 70 i IVDR-förordningen bör kunna överklagas och det överklagandet bör ske till Överklagandenämnden för etikprövning. Därmed sker överklagandet till den myndighet som är överinstans enligt etikprövningslagen. En överklagandebestämmelse med det innehållet bör införas i den nya lagen med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordningar om medicintekniska produkter. I 37 § etikprövningslagen finns ett förbud mot att överklaga ett beslut som Över- klagandenämnden för etikprövning fattat i ett ärende om etikprövning. En liknande bestämmelse bör införas i den nya lagen med kompletterande be- stämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om medicintekniska produkter. Överklagandenämndens beslut ska således inte kunna över- klagas.
I promemorian föreslogs det att Etikprövningsmyndighetens beslut skulle få överklagas i ärenden som den myndigheten har avgjort och om beslutet har gått sponsorn emot. En liknande bestämmelse finns i 36 § etik- prövningslagen. Bestämmelsen i etikprövningslagen är utformad utifrån möjligheten för Etikprövningsmyndigheten att i enlighet med 29 § den lagen överlämna ett ärende till Överklagandenämnden för etikprövning. I förarbetena ansågs det att ett sådant beslut inte skulle kunna överklagas, eftersom den regionala nämnden (numera Etikprövningsmyndigheten) inte kunde anses ha avgjort ärendet, se propositionen Etikprövning av forskning (prop. 2002/03:50 avsnitt 17.1 och författningskommentaren s. 206). I nu aktuell lagstiftning finns det ingen möjlighet för Etikprövnings- myndigheten att överlämna ett ärende till Överklagandenämnden för etikprövning. Därmed bör det inte, såsom det föreslogs i promemorian, anges att överklagande får ske i ärenden som den myndigheten har avgjort och om beslutet har gått sponsorn emot.
| 10.9 | Underåriga som försökspersoner |
|
| |
| Regeringens förslag: För en försöksperson som är underårig ska vård- | |
| nadshavarna vara de lagligen utsedda ställföreträdarna som får ge in- | |
| formerat samtycke till en klinisk prövning eller prestandastudie på för- | |
212 | sökspersonens vägnar. En underårig försöksperson som har fyllt 15 år | |
|
|
ska också själv kunna ge sitt informerade samtycke till att delta i den kliniska prövningen eller prestandastudien, under förutsättning att den underårige inser vad prövningen innebär för honom eller henne. Ett sådant informerat samtycke ska inhämtas i enlighet med vad som regleras om en försöksperson i artikel 63.1 i MDR-förordningen respektive artikel 59.1 i IVDR-förordningen.
Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till
eller har inte lämnat synpunkter på promemorians förslag. Sveriges Kommuner och Regioner (SKR) tillstyrker förslaget att vårdnadshavare ska vara de lagligen utsedda ställföreträdarna för en underårig person. Samtidigt ser SKR det som en risk att barn vars vårdnadshavare inte sam- arbetar och som har olika uppfattningar utestängs från möjligheterna att delta i kliniska prövningar eller prestandastudier.
Skälen för regeringens förslag
Informerat samtycke
För att delta i en klinisk prövning eller prestandastudie ska försökspersoner få den information som behövs för att försökspersonerna ska förstå den kliniska prövningens eller prestandastudiens karaktär, mål, nytta, möjliga konsekvenser, risker och olägenheter. Informationen ska också innehålla uppgifter om försökspersonens rättigheter och garantier avseende skyddet av honom eller henne, särskilt försökspersonens rätt att vägra att delta och rätten att när som helst avsluta sitt deltagande i den kliniska prövningen eller prestandastudien utan negativa följder och utan att behöva motivera sitt beslut. Ytterligare bestämmelser om den information som ska ges och det sätt som informationen ska ges på framgår av artikel 63 i MDR-för- ordningen och artikel 59 i IVDR-förordningen.
Om försökspersonen är underårig, ska det informerade samtycket lämnas av den underåriges lagligen utsedda ställföreträdare. Detta framgår av artikel 65 a i MDR-förordningen och artikel 61.1 a i IVDR- förordningen. I svensk rätt innebär det att för en underårig, dvs. för en person under 18 år, är det dennes vårdnadshavare som kan lämna ett informerat samtycke. Om barnet står under vårdnad av två vårdnadshavare, bestämmer de tillsammans (6 kap. 13 § föräldrabalken). Båda vårdnadshavarna ska då samtycka till den underåriges deltagande i den kliniska prövningen. Att vårdnadshavarna är de lagligen utsedda ställ- företrädarna för en underårig bör anges i lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter.
SKR pekar på att kravet att båda vårdnadshavares samtycke behövs kan innebära en risk att barn vars vårdnadshavare inte samarbetar och som har olika uppfattningar utestängs från möjligheterna att från delta i kliniska prövningar eller prestandastudier. Regeringen finner att nu aktuellt lag- stiftningsärende avser att anpassa svensk rätt till EU-förordningarna om medicintekniska produkter och att den problematik som SKR belyser inte kan tas upp i detta lagstiftningsärende.
Det kan nämnas att vid inhämtande av informerat samtycke rörande en underårigs deltagande i en klinisk prövning eller prestandastudie anges det
Prop. 2020/21:172
213
Prop. 2020/21:172 i artikel 65 h i MDR-förordningen och artikel 61.1 h i IVDR-förordningen att den underårige ska delta i den processen på ett sätt som är anpassat till hans eller hennes ålder och mentala mognad. I artikel 65 b i MDR-förord- ningen och artikel 61.1 b i IVDR-förordningen anges att prövarna, eller medlemmar i prövningsgruppen som är utbildade för eller har erfarenhet av att arbeta med barn ska ge den underårige information om prövningen eller studien på ett sätt som anpassats till dennes ålder och mentala mognad.
214
Samtycke från underåriga som är femton år eller äldre
Som ovan anges föreslås det att det av lag ska framgå att det är vård- nadshavarna som ska lämna sitt samtycke till prövningen eller studien när en försöksperson är underårig. Av artikel 63.7 i MDR-förordningen och artikel 59.7 i IVDR-förordningen framgår att EU-förordningen inte påverkar tillämpningen av nationell rätt enligt vilken det krävs att den underårige, utöver den lagligen utsedda ställföreträdaren, ger sitt samtycke till deltagandet. Den underårige ska då ha förmåga att inta en ståndpunkt och bedöma den information som den underårige får om den kliniska prövningen eller prestandastudien. En liknande bestämmelse finns i artikel 29.8 i EU-förordningen om kliniska läkemedelsprövningar.
Enligt 18 § lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor (etikprövningslagen) ska samtycke till deltagande i forskning för underåriga som inte har fyllt femton år alltid lämnas av vårdnadshav- arna. Forskningen får dock inte utföras om den underårige inser vad forsk- ningen innebär för hans eller hennes del och motsätter sig att den utförs. Om forskningspersonen har fyllt 15 år ska han eller hon själv lämna sam- tycke, under förutsättning att han eller hon inser vad forskningen innebär för hans eller hennes del. I den situationen krävs alltså inte något samtycke från vårdnadshavarna utan den underårige avgör själv om han eller hon vill delta i forskningen. Om forskarens bedömning är att den underårige inte inser vad forskningen innebär och därför inte kan samtycka, ska forskaren vända sig till vårdnadshavarna för att fråga om samtycke.
Enligt artikel 63.7 i MDR-förordningen och artikel 59.7 i IVDR-förord- ningen kan nationell rätt kräva att en underårig själv ska samtycka till del- tagande i den kliniska prövningen eller prestandastudien. Av bestämmel- sen framgår att även den lagligen utsedda ställföreträdaren i dessa fall ska ge sitt informerade samtycke. I detta avseende skiljer sig den möjlighet EU-förordningarna ger att reglera underårigas samtycke från etikpröv- ningslagens bestämmelser, eftersom det i etikprövningslagen inte krävs att vårdnadshavarna ska lämna ett samtycke om den som fyllt femton år sam- tycker till deltagande.
Vid införandet i etikprövningslagen av självbestämmanderätten för en person som fyllt femton år ansågs bestämmelsen utgöra en rimlig avväg- ning mellan barnets och vårdnadshavarnas bestämmanderätt och förslaget ansågs ligga i linje med vad som anges i FN:s konvention om barnets rättigheter och Europarådets konvention om mänskliga rättigheter och bio- medicin (prop. 2002/03:50 s. 137). Ur ett barnrättsperspektiv, med utgångspunkt i barnets bästa, och utifrån mänskliga rättigheter bör en person som fyllt femton år och som har förmåga att inse vad forskningen innebär för hans eller hennes del själv lämna sitt samtycke till att delta i en
klinisk prövning eller prestandastudie, även om barnets vårdnadshavare Prop. 2020/21:172 också ska lämna samtycke i enlighet med EU-förordningarnas bestäm-
melser. Det föreslås därför att en bestämmelse med detta innehåll införs i den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter. I likhet med bedömningen vid införandet av samtyckesbestämmelsen i etikprövningslagen får den nu aktuella be- stämmelsen anses vara förenlig med FN:s konvention om barnets rättig- heter och Europarådets konvention om mänskliga rättigheter och bio- medicin. En liknade bedömning gjordes i propositionen Anpassningar av svensk rätt till EU-förordningen om kliniska läkemedelsprövningar (prop. 2017/18:196 s. 93 f.).
I bestämmelsen bör det även anges att den underåriges samtycke ska inhämtas i enlighet med vad som anges om informerat samtycke i artikel
63.1i MDR-förordningen respektive artikel 59.1 i IVDR-förordningen. I detta sammanhang kan nämnas att det i artikel 65 i i MDR-förordningen och artikel 61.1 i i IVDR-förordningen anges att om en försöksperson under loppet av en prövning eller studie blir myndig ska dennas inform- erade samtycke inhämtas innan försökspersonen kan fortsätta sitt deltag- ande i prövningen eller studien. För det fall en underårig har lämnat sitt samtycke till att delta i prövningen eller studien enligt ovan föreslagna bestämmelse torde ett nytt samtycke inte behöva inhämtas när personen blivit myndig utan tidigare samtycke fortsätter att gälla.
10.10Försökspersoner vars mening inte kan inhämtas
Regeringens förslag: För en försöksperson som på grund av sjukdom, psykisk störning, försvagat hälsotillstånd eller något annat liknande för- hållande inte är beslutskompetent, är en god man eller förvaltare enligt föräldrabalken, med behörighet att sörja för den enskildes person, den lagligen utsedda ställföreträdaren som får ge informerat samtycke till en klinisk prövning eller prestandastudie på försökspersonens vägnar.
Promemorians förslag överensstämmer i sak med regeringens förslag. |
|
Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till |
|
eller har inte lämnat synpunkter på promemorians förslag. Statens |
|
medicinsk-etiska råd (Smer) och Lunds universitet finner att det av EU- |
|
förordningarnas bestämmelser framstår som att en beslutsoförmögen för- |
|
söksperson, för att kunna vägra att delta i en klinisk prövning eller pre- |
|
standastudie, måste ha en viss förmåga att förstå den information som |
|
lämnats. Enligt 2 kap. 6 § regeringsformen (RF) är dock var och en gent- |
|
emot det allmänna skyddad mot bland annat påtvingat kroppsligt ingrepp |
|
om det inte finns stöd i lag. Smer och Lunds universitet anser att det bör |
|
klargöras i den svenska regleringen att formuleringarna i EU-förordning- |
|
arna inte avser att tillåta någon form av tvång när det gäller besluts- |
|
oförmögna försökspersoner. |
|
Flera remissinstanser, bland annat Läkemedelsverket, Smer, Lunds uni- |
|
versitet, Region Gävleborg, Läkemedelsindustriföreningen (LIF), Sveriges |
|
Kommuner och Regioner (SKR) och Apotekarsocieteten pekar på att den |
|
nuvarande lagstiftningen kring utseende av god man eller förvaltare enligt | 215 |
|
Prop. 2020/21:172
216
föräldrabalken fortsatt utgör ett praktiskt problem för att kunna genomföra kliniska prövningar i fråga om beslutsoförmögna försökspersoner och remissinstanserna finner det därför angeläget att denna fråga får en lösning så att forskning kan ske på nya behandlingsalternativ och komma patienter till godo.
Skälen för regeringens förslag
För vuxna försökspersoner som inte är beslutskompetenta ska det inform- erade samtycket till att personen får ingå i den kliniska prövningen eller prestandastudien lämnas av den lagligen utsedda ställföreträdaren (jfr artiklarna 2.55, 62.4 och 64 a i MDR-förordningen och artiklarna 2.58,
58.5och 60.1 a i IVDR-förordningen). Med icke beslutskompetenta personer avses i detta sammanhang personer som saknar förmåga att fatta beslut i fråga om att delta i en klinisk prövning eller en prestandastudie.
För de personer som är beslutsoförmögna till följd av ett plötsligt livs- hotande eller annat plötsligt allvarligt medicinskt tillstånd finns en sär- reglering i artikel 68 i MDR-förordningen och i artikel 64 i IVDR-förord- ningen. Dessa bestämmelser behandlas i avsnitt 10.12.
När det gäller informerat samtycke kan artikel 63.5 i MDR-förordningen och 59.5 i IVDR-förordningen noteras. Enligt dessa bestämmelser ska det kontrolleras att försökspersonen har förstått informationen under den intervju där information om prövningen respektive studien lämnas. Den slutsatsen kan dras att en person som inte kan tillgodogöra sig informa- tionen om prövningen eller studien inte heller kan samtycka till att delta i den, om inte personen har en lagligen utsedd ställföreträdare som kan lämna samtycke eller om förutsättningarna för kliniska prövningar eller prestandastudier i nödsituationer enligt artikel 68 i MDR-förordningen eller artikel 64 i IVDR-förordningen är tillämpliga.
Vid kliniska läkemedelsprövningar ska samtycke för en person som inte är beslutskompetent på grund av sjukdom, psykisk störning, försvagat hälsotillstånd eller något annat liknande förhållande inhämtas från en god man eller förvaltare enligt 11 kap. 4 eller 7 § föräldrabalken. Detta framgår av 7 kap. 2 § andra stycket och 3 § tredje stycket läkemedelslagen (2015:315). När EU-förordningen om kliniska läkemedelsprövningar börjar tillämpas kommer detta i stället att framgå av en ny lydelse av 7 kap. 3 § läkemedelslagen (se propositionen Anpassningar av svensk rätt till EU-förordningen om kliniska läkemedelsprövningar [prop. 2017/18:196] s. 95 f. och 179 f.). Vid forskning som prövas enligt etikprövningslagen ska samråd ske med de närmaste anhöriga till en forskningsperson som inte kan lämna samtycke på grund av sjukdom, psykisk störning, försvagat hälsotillstånd eller något annat liknande förhållande. Enligt den lagen ska samråd dessutom ske med god man eller förvaltare enligt 11 kap. föräldra- balken, om frågan ingår i dennes uppdrag.
När det gäller bestämmelserna om inhämtande av samtycke för en per- son som inte är beslutsförmögen i läkemedelslagen förutsågs det i förarbet- ena att det skulle vara tillräckligt att en god man utsågs (prop. 2003/04:32 s. 44 och 75). Vidare konstaterade regeringen i den propositionen att om det inte finns någon god man eller förvaltare förordnad med beslutanderätt i fråga om huvudmannens personliga angelägenheter måste anmälan om behov av förordnande göras av den ansvarige prövaren hos överförmynd-
aren, som gör ansökan till rätten. I förarbetena angavs dock att det saknades klara bestämmelser i svensk rätt om behörigheten i hälso- och sjukvårdssammanhang för legala ställföreträdare för personer som på grund av sjukdom, psykisk störning eller liknande förhållande inte själva förmår ge samtycke till åtgärder eller forskning. Den föreslagna bestäm- melsen i 7 kap. 3 § tredje stycket läkemedelslagen fick därmed anses vara av provisorisk karaktär i avvaktan på resultatet av en utredning om förmyndare, gode män och förvaltare (prop. 2003/04:32 s. 41 f.). Utredningen om förmyndare, gode män och förvaltare presenterade sitt betänkande 2004 (SOU 2004:112). Betänkandet har emellertid inte lett till ändrad lagstiftning i den nu avsedda situationen.
I september 2015 presenterades ett betänkande med förslag till en reglering avseende vuxna som, på grund av att de helt eller delvis inte kan fatta egna beslut, saknar möjlighet att fullt ut vara delaktiga eller på annat sätt utöva sitt självbestämmande i situationer då detta förutsätts inom bland annat hälso- och sjukvård och forskning (SOU 2015:80). I betänkandet lämnas lagförslag om hur en företrädare ska utses för en vuxen forsknings- person som behöver en företrädare vid ställningstagande i en fråga om samtycke. Betänkandet har inte lett till lagändring. I avsaknad av annan reglering av ställföreträdarskap i svensk rätt bör det införas en bestäm- melse i den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förord- ningar om medicintekniska produkter om att för en försöksperson som på grund av sjukdom, psykisk störning, försvagat hälsotillstånd eller något annat liknande förhållande inte är beslutskompetent, är en god man eller förvaltare enligt 11 kap. 4 eller 7 § föräldrabalken, med behörighet att sörja för den enskildes person, den lagligen utsedda ställföreträdaren som får ge informerat samtycke till en klinisk prövning eller prestandastudie på försökspersonens vägnar. Bestämmelsen utformas enligt Lagrådets för- slag och får således en annan utformning än i lagrådsremissens förslag. Ingen ändring i sak är dock avsedd. Bestämmelsen motsvarar vad som ska gälla enligt den bestämmelse som ska träda i kraft när EU-förordningen om kliniska läkemedelsprövningar börjar tillämpas (se den nya lydelsen av 7 kap. 3 § läkemedelslagen enligt propositionen Anpassningar av svensk rätt till EU-förordningen om kliniska läkemedelsprövningar [prop. 2017/18:196]).
Smer har i sitt remissyttrande uppmanat regeringen att ta nödvändiga beslut för att komma vidare i frågan om ställföreträdarskap, när nu ytter- ligare provisoriska bestämmelser föreslås införas. Även Lunds universitet pekar på det stora behovet av en svensk sammanhållen och enhetlig reglering på områden som rör beslutsoförmögnas skydd och rättigheter i det svenska samhället, inklusive inom svensk hälso- och sjukvård. Läke- medelsverket anger att den nuvarande lagstiftningen kring utseende av god man eller förvaltare enligt föräldrabalken är ett praktiskt problem för att kunna genomföra kliniska prövningar i fråga om beslutsoförmögna för- sökspersoner och myndigheten finner det därför angeläget att denna fråga får en lösning så att forskning kan ske på nya behandlingsalternativ och komma patienter till godo. Liknande synpunkt framför även flera remiss- instanser, bland annat Region Gävleborg, SKR, LIF och Apotekar- societeten.
I likhet med vad som angavs i förarbetena till bestämmelserna i läke- medelslagen om kliniska läkemedelsprövningar på beslutsoförmögna får
Prop. 2020/21:172
217
Prop. 2020/21:172
218
den nu föreslagna regleringen anses vara provisorisk i väntan på en mer ändamålsenlig reglering.
Samtyckesbestämmelserna enligt etikprövningslagen
Som ovan nämns så finns det bestämmelser i etikprövningslagen om när forskning får ske i de fall forskningspersonen inte kan lämna samtycke på grund av att sjukdom, psykisk störning, försvagat hälsotillstånd eller något annat liknande förhållande hos forskningspersonen hindrar att hans eller hennes mening inhämtas. Av 13 § etikprövningslagen framgår att i de fall det i en annan författning finns särskilda föreskrifter om information och samtycke vid forskning ska de föreskrifterna gälla i stället för bestämmels- erna i etikprövningslagen. De särskilda bestämmelserna om information och samtycke i EU-förordningarna och den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter har så- ledes företräde framför bestämmelserna om information och samtycke i etikprövningslagen. Därtill föreslås det att etisk granskning av kliniska prövningar av medicintekniska produkter och prestandastudier ska regleras i den nya lagen med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordningar om medicintekniska produkter.
Skydd mot påtvingat kroppsligt ingrepp
Enligt artikel 64.1 i MDR-förordningen respektive artikel 60.1 i IVDR- förordningen anges att prövaren ska respektera uttryckliga önskemål från en försöksperson som inte är beslutskompetent, men som har förmåga att inta en ståndpunkt och bedöma den information som avses i artikel 63.2 i MDR-förordningen respektive artikel 59.2 i IVDR-förordningen, att vägra att delta i eller när som helst avsluta sitt eget deltagande i den kliniska prövningen eller prestandastudien. Smer noterar att det framstår som att en beslutsoförmögen försöksperson, för att kunna vägra att delta i en klinisk prövning eller prestandastudie, måste ha en viss förmåga att förstå den information som lämnats. I artikel 63.2 i MDR-förordningen respektive artikel 59.2 i IVDR-förordningen anges emellertid att informationen ska ges till försökspersonens lagligen utsedda ställföreträdare om försöksper- sonen inte kan ge ett informerat samtycke. Smer anför att för det fall en person bedöms vara beslutsoförmögen bedöms således denna information för svår för den beslutsoförmögna försökspersonen att förstå. Försöksper- sonen riskerar således enligt Smer att hamna i ett moment 22 om personen inte vill delta i den kliniska prövningen alternativt prestandastudien. Enligt
22§ etikprövningslagen gäller att forskning inte får genomföras om en be- slutsoförmögen forskningsperson i någon form ger uttryck för att inte vilja delta. Smer konstaterar att etikprövningslagen inte ger något utrymme för att inkludera en beslutsoförmögen person i forskning om han eller hon på något sätt ger uttryck för att motsätta sig det. Skrivningarna i de nya EU- förordningarna om medicinteknik är mer oklara. Även Lunds universitet finner att bestämmelserna i EU-förordningarna kan tolkas som att det är tillåtet med viss form av tvång när det gäller beslutsoförmögna försöks- personer. Universitetet anger att det verkar som att en beslutsoförmögen person i en sådan situation där information givits måste ha en viss förmåga att uppfatta denna information för att kunna hävda sin rätt att inte delta i en klinisk prövning. Både Smer och Lunds universitet pekar på att enligt
svensk grundlag, 2 kap. 6 § RF, är var och en gentemot det allmänna skyddad mot bland annat påtvingat kroppsligt ingrepp om det inte finns stöd i lag. Smer och Lunds universitet anser att det vore bra om det klar- gjordes i den svenska regleringen att formuleringarna i EU-förordningarna inte avser att tillåta någon form av tvång när det gäller beslutsoförmögna försökspersoner. Ett sådant tillägg skulle se till att tillämpningen av för- ordningarna inte blir otydlig i detta avseende.
I fråga om EU-förordningarnas bestämmelser kan det noteras att det i skäl 64 i ingressen till MDR-förordningen och i skäl 66 i ingressen till IVDR-förordningen anges att förordningsbestämmelserna bör vara i linje med den senaste versionen av Världsläkarorganisationens (World Medical Association) Helsingforsdeklaration om etiska principer för medicinsk forskning som utförs på människor. I punkt 28 och 29 i Helsingforsde- klarationen anges det att om en person kan ge uttryck för sin inställning till deltagande i forskning, måste läkaren, utöver den rättsligt behörige ställföreträdarens samtycke, även begära hans eller hennes medgivande. Hans eller hennes inställning ska respekteras. EU-bestämmelserna är således väldigt lika de som finns i Helsingforsdeklarationen. Enligt Helsingforsdeklarationen ska en beslutsoförmögen person kunna ge uttryck för sin inställning medan i EU-förordningarna så ska en besluts- oförmögen person även ha förmåga att inta en ståndpunkt och bedöma den information som getts om prövningen eller studien.
En annan konvention som det ofta hänvisas till är Europarådets konven- tion om mänskliga rättigheter och biomedicin (Convention for the Protec- tion of Human Rights and Dignity of the Human Being with regard to the Application of Biology and Medicine: Convention on Human Rights and Biomedicine). Enligt artikel 17.1 i den konventionen gäller att forskning på en person som saknar beslutsförmåga får bedrivas endast om vissa villkor är uppfyllda. Ett av dessa villkor är att försökspersonen inte har några invändningar. När etikprövningslagen utformades så ansågs det att de särskilda villkoren i lagen skulle ansluta till de krav som ställs i Europa- rådets konvention om mänskliga rättigheter och biomedicin. I etikpröv- ningslagen anges det därför att forskningen aldrig får utföras om en beslutsoförmögen forskningsperson på något sätt ger uttryck för att inte vilja delta i forskningen.
Enligt 2 kap. 6 § första stycket RF är var och en gentemot det allmänna skyddad mot påtvingat kroppsligt ingrepp. Skyddet mot påtvingat kropps- ligt ingrepp omfattar en rad åtgärder mot en persons kropp. I förarbetena uttalas att uttrycket kroppsligt ingrepp främst avser våld mot människo- kroppen. Dessutom hänförs hit läkarundersökningar, smärre ingrepp som vaccinering och blodprovstagning samt liknande företeelser som brukar betecknas med ordet kroppsbesiktning (prop. 1975/76:209 s. 147). Begreppet påtvingat har inte närmare definierats i förarbetena till RF, men en slutsats som kan dras är att åtgärder som görs mot någons vilja är på- tvingade och att åtgärder som görs efter frivilligt medgivande från den en- skilde inte är påtvingade.
Att genomföra en forskningsåtgärd som innefattar ett kroppsligt ingrepp på en beslutsoförmögen person som inte vill vara med i forskningen eller vara med om ingreppet, även om denne inte kan ta ställning till att delta i forskningen, torde betraktas som ett sådant påtvingat kroppsligt ingrepp som är i strid med 2 kap. 6 § RF.
Prop. 2020/21:172
219
Prop. 2020/21:172 Skyddet i 2 kap. 6 § RF kan dock begränsas men för det krävs det enligt 2 kap. 20 § RF att begränsningen sker genom lag. En EU-förordning är att anse som en lag i Sverige och således skulle artikel 63.2 i MDR-förord- ningen respektive artikel 59.2 i IVDR-förordningen kunna ses som en begränsning av skyddet mot påtvingat kroppsligt ingrepp i 2 kap. 6 § RF.
220
Enligt regeringens mening kan emellertid förordningen inte anses med- ge något sådant. Av förordningen följer att prövaren ska respektera ut- tryckliga önskemål från en försöksperson som inte är beslutskompetent men som har förmåga att inta en ståndpunkt och bedöma information om prövningen och studien att vägra att delta i eller när som helst avsluta sitt eget deltagande i den kliniska prövningen eller prestandastudien. Det om- fattar beslutsoförmögna som har en förmåga att inta en ståndpunkt och bedöma informationen om prövningen eller studien. Därutöver ska prövare förhålla sig till grundlagen och förbudet mot påtvingat kroppsligt ingrepp. En försöksperson som inte vill delta eller som vill avsluta sitt del- tagande kan göra det även om denne saknar förmåga att inta en ståndpunkt och bedöma informationen om prövningen eller studien. Detta överens- stämmer även med etikprövningslagens bestämmelser om att forskningen aldrig får utföras om den beslutsoförmögna forskningspersonen på något sätt ger uttryck för att inte vilja delta i forskningen. Bedömningen ligger även i linje med Helsingforsdeklarationens bestämmelser. Någon ytterlig- are reglering bedöms inte behöva införas.
Informerat samtycke till behandling av personuppgifter
En fråga som uppstår är vilken verkan en ställföreträdares samtycke får på dataskyddet för den behandling av personuppgifter som blir aktuell vid kliniska prövningar och prestandastudier.
EU-förordningarna innehåller de krav på informerat samtycke som krävs för att en person ska få delta i en studie som syftar till att undersöka om en medicinteknisk produkt eller en produkt som anges i bilaga XVI till MDR-förordningen är säker eller effektiv. Samtycke till att delta i en klin- isk prövning eller prestandastudie regleras i MDR- och IVDR-förordning- arna, medan regler om under vilka omständigheter försökspersoners per- sonuppgifter får behandlas regleras i den lagstiftning om dataskydd som gäller för den aktuella prövningen eller studien. Om de uppgifter om per- sonuppgiftsbehandling som ska lämnas in i en ansökan om klinisk pröv- ning eller prestandastudie inte uppfyller kraven kan ansökan avslås med stöd av artikel 62.4 h i MDR-förordningen respektive artikel 58.5 h i IVDR-förordningen. Därutöver är det den personuppgiftsansvarige eller personuppgiftsombudet som ansvarar för att personuppgiftsbehandlingen sker enligt gällande rätt.
I avsnitt 10.2 föreslås det att en ansökan och anmälan om klinisk pröv- ning och prestandastudie ska granskas utifrån ett etiskt perspektiv och genom 6 § i förslaget till en ny lag med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordningar om medicintekniska produkter ska vad som anges i 7–11 §§ etikprövningslagen ligga till grund för den etiska bedömning av en ansökan om klinisk prövning eller prestandastudie som ska göras av Etikprövningsmyndigheten. Den etiska granskningen av forskning som består i kliniska prövningar eller prestandastudier kommer därmed att vila på samma etiska överväganden som ska göras vid etik-
prövning. Etisk granskning är en sådan i svensk rätt fastställd lämplig och Prop. 2020/21:172 särskild åtgärd som krävs enligt EU:s dataskyddsförordning för
behandling av känsliga personuppgifter för forskningsändamål inom ramen för klinisk prövning och prestandastudier, jämför propositionen Be- handling av personuppgifter för forskningsändamål (prop. 2017/18:298 s.
84 f.). Frågan om dataskydd vid kliniska prövningar och prestandastudier behandlas ytterligare i avsnitt 19.1.
10.11Ytterligare bestämmelser för underåriga och för försökspersoner vars mening inte kan inhämtas
Regeringens bedömning: Det bör inte införas något förbud mot att genomföra prestandastudier på underåriga eller personer som är be- slutsoförmögna i de fall dessa studier kan antas medföra viss nytta för den population som den berörda försökspersonen representerar.
Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens bedöm- ning.
Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till |
|
eller har inte lämnat synpunkter på promemorians bedömning. Sveriges |
|
Kommuner och Regioner (SKR) stöder bedömningen att det för prövning- |
|
ar enligt IVDR-förordningen inte ska införas något förbud mot att genom- |
|
föra prestandastudier på underåriga eller personer som är beslutsoför- |
|
mögna när dessa studier kan antas medföra nytta för den population som |
|
den berörda försökspersonen representerar. SKR anser att en liknande |
|
reglering skulle gälla för prövningar enligt MDR-förordningen. |
|
Skälen för regeringens bedömning |
|
Förutom de allmänna förutsättningarna i artikel 57 och 58 i IVDR-förord- |
|
ningen för att utföra prestandastudier, uppställer EU-förordningen ytter- |
|
ligare villkor som måste vara uppfyllda för att prestandastudier ska få |
|
utföras på en underårig eller på en person som saknar beslutsförmåga. I |
|
artiklarna 60 och 61 i IVDR-förordningen anges de villkor, utöver de som |
|
anges i artikel 58.5 som ska vara uppfyllda innan en prestandastudie kan |
|
utföras på en person som är underårig eller inte är beslutskompetent. Med |
|
icke beslutskompetenta personer avses i detta sammanhang personer som |
|
saknar förmåga att fatta beslut i fråga om att delta i en prestandastudie. |
|
Förutom att den lagligen utsedda ställföreträdaren ska ha gett sitt in- |
|
formerade samtycke ska underåriga försökspersoner och försökspersoner |
|
som inte är beslutskompetenta ha fått information om prestandastudien på |
|
ett sätt som är anpassat till deras förmåga att förstå den. Prövaren ska |
|
respektera uttryckliga önskemål från en försöksperson som inte är besluts- |
|
kompetent men som har förmåga att inta en ståndpunkt och bedöma in- |
|
formationen om prestandastudien om att vägra att delta eller när som helst |
|
avsluta sitt deltagande i studien. I detta sammanhang kan det nämnas att |
|
enligt artikel 60.2 i IVDR-förordningen ska en försöksperson som är |
|
beslutsoförmögen i möjligaste mån delta i förfarandet för inhämtande av |
|
informerat samtycke. Vidare anges det i artiklarna 60.1 d och 61.1 d i | 221 |
|
Prop. 2020/21:172 IVDR-förordningen att inga incitament eller ekonomiska förmåner får ges till försökspersoner eller deras lagligen utsedda ställföreträdare, med undantag för ersättning för utgifter och inkomstförluster med direkt koppl- ing till deltagandet i prestandastudien. Enligt artikel 60.1 e i IVDR-förord- ningen ska prestandastudien vara avgörande för försökspersoner som inte är beslutskompetenta och data av motsvarande giltighet ska inte kunna erhållas i prestandastudier på personer som har förmåga att ge sitt inform- erade samtycke eller genom andra forskningsmetoder. Vidare anger artikel
60.1f i IVDR-förordningen att studien ska ha ett direkt samband med ett medicinskt tillstånd som försökspersonen lider av. Liknande bestämmelser finns för underåriga i artikel 61.1 e och f i IVDR-förordningen. Därutöver ska det enligt artikel 60.1 g i IVDR-förordningen finnas vetenskapliga skäl att anta att deltagande i prestandastudien antingen medför en direkt nytta som uppväger riskerna och bördorna för försökspersonen som inte är beslutskompetent, eller viss nytta för den population som den berörda försökspersonen som inte är beslutskompetent representerar samtidigt som prestandastudien enbart kommer att innebära minimala risker och bördor för den berörda försökspersonen som inte är beslutskompetent jämfört med standardbehandlingen av det tillstånd som han eller hon lider av. En liknande bestämmelse för underåriga finns i artikel 61.1 g.
Enligt artiklarna 60.3 och 61.2 i IVDR-förordningen har medlemsstater- na möjlighet att förbjuda prestandastudier på underåriga eller försöksper- soner som inte är beslutskompetenta i de fall det inte finns vetenskapliga skäl att anta att deltagande i prestandastudien kommer att medföra en direkt nytta som uppväger riskerna och bördorna för försökspersonen.
Behov av forskning på underåriga personer och personer som inte har beslutskompetens
Bestämmelserna om prestandastudier på försökspersoner som inte är beslutskompetenta och på underåriga motsvarar bestämmelserna om kliniska läkemedelsprövningar på samma grupper enligt EU-förordningen om kliniska läkemedelsprövningar. I EU-förordningen om kliniska läke- medelsprövningar gavs medlemsstaterna möjlighet att införa ett förbud mot att genomföra kliniska läkemedelsprövningar med försökspersoner som är beslutsoförmögna i de fall dessa prövningar kan antas medföra viss nytta för den population som den berörda försökspersonen representerar.
Ipropositionen Anpassningar av svensk rätt till EU-förordningen om kliniska läkemedelsprövningar (prop. 2017/18:196) gör regeringen be- dömningen att det inte bör införas något sådant förbud. I propositionen hänvisas till ingressen till direktiv 2001/20/EG om kliniska prövningar av humanläkemedel, som framhåller att det finns ett behov av kliniska läke- medelsprövningar som gäller barn för att förbättra den behandling som finns tillgänglig för dem. Det anförs att barn utgör en sårbar befolknings- grupp som skiljer sig utvecklingsmässigt, fysiologiskt och psykologiskt från vuxna, vilket gör att ålders- och utvecklingsrelaterad forskning är till stor nytta för dem. Läkemedel, inklusive vaccin, för barn måste prövas vetenskapligt innan de kommer till allmän användning. Detta kan endast uppnås genom att man ser till att läkemedel som sannolikt kommer att få ett betydande kliniskt värde för barn undersöks fullständigt.
222
I propositionen bedöms också att gruppen äldre och dementa mycket väl bör kunna jämföras med underåriga i detta avseende, med utgångspunkt i det man i dag känner till om dessa personers förmåga att omsätta läke- medel i kroppen (till exempel hur snabbt substanser bryts ner). Åldrandet leder till förändringar i såväl läkemedelsomsättningen som effekterna av läkemedel på kroppen. Dessa förändringar medför att många läkemedel har en annorlunda och ofta kraftigare verkan hos äldre jämfört med yngre personer. Dessutom är många läkemedel inte utprovade på äldre personer i kliniska läkemedelsprövningar när man tar fram nya läkemedel, vilket medför att den rekommenderade doseringen baseras på yngre människor och därför kan vara olämplig för den äldre människan. Till exempel har vissa antipsykotiska läkemedel, s.k. neuroleptika, visats öka risken för stroke hos äldre med demens. Äldre dementa personer är en grupp som kommer att öka de kommande decennierna och det kommer därför att behövas många fler studier på läkemedelsbehandling av äldre och en ökad kunskap om hur demenssjuka reagerar på läkemedel. Det bedöms alltså finnas ett stort intresse av att läkemedel utvecklas för dessa grupper.
Nyttan med att utveckla särskilda medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik för grupperna underåriga och personer med till exempel demenssjukdom har inte framhållits på samma sätt som nyttan med läke- medel för dessa grupper, men det kan inte uteslutas att det kan finnas behov av sådana produkter. Prestandastudier för dessa ändamål innebär vanligen inte några omfattande ingrepp eller större risker för försöks- personerna.
På motsvarande sätt som för kliniska läkemedelsprövningar i proposi- tionen Anpassningar av svensk rätt till EU-förordningen om kliniska läke- medelsprövningar (prop. 2017/18:196) görs här bedömningen att pre- standastudierna av medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik är kringgärdade av ett regelverk som i stort motsvarar den svenska etikpröv- ningslagen och som ger försökspersonerna ett fullgott skydd. De villkor som uppställs i EU-förordningen är liknande de som uppställs i den sven- ska etikprövningslagen, som gäller för annan forskning på människor. Enligt EU-förordningen får forskningen utföras bara om den kan förväntas ge en kunskap som inte är möjlig att få genom forskning med samtycke. Dessutom krävs att forskningen kan förväntas leda till direkt nytta för forskningspersonen. I undantagsfall får forskning utföras även om kravet på direkt nytta för forskningspersonen inte kan uppfyllas.
Enligt etikprövningslagen gäller detta endast om forskningen genomförs med syftet att bidra till ett resultat som kan vara till nytta för forsknings- personen eller någon annan som lider av samma eller liknande sjukdom eller störning. Forskningen får dessutom bara innebära en obetydlig risk för skada och ett obetydligt obehag för forskningspersonen (21 §). I IVDR- förordningen anges att sådan forskning endast får göras om studien har ett direkt samband med det medicinska tillstånd som försökspersonen lider av och studien innebär enbart minimala risker och bördor för den berörda för- sökspersonen som inte är beslutskompetent eller underårig jämfört med standardbehandlingen av det tillstånd som han eller hon lider av. Utöver de nämnda bestämmelserna uppställer etikprövningslagen ett antal krav för att forskning ska kunna godkännas, bland annat får forskningen god- kännas bara om den kan utföras med respekt för människovärdet och om de risker som den kan medföra för forskningspersoners hälsa, säkerhet och
Prop. 2020/21:172
223
Prop. 2020/21:172 personliga integritet uppvägs av dess vetenskapliga värde (7 och 9 §§ etik- prövningslagen). Forskningen får inte utföras om det förväntade resultatet kan uppnås på ett annat sätt som innebär mindre risker för forsknings- personers hälsa, säkerhet och personliga integritet (10 § etikprövnings- lagen). Vid etikprövningen ska människors välfärd ges företräde framför samhällets och vetenskapens behov (8 § etikprövningslagen). I denna pro- position föreslås att dessa bestämmelser ska beaktas vid den etiska gransk- ningen av en ansökan om prestandastudie.
Det kan här, som ovan påpekats, anmärkas att det redan i dag gäller enligt 21 § etikprövningslagen att forskning får utföras i undantagsfall även om kravet på direkt nytta för forskningspersonen inte kan uppfyllas. Det gäller om forskningen genomförs med syftet att bidra till ett resultat som kan vara till nytta för forskningspersonen eller någon annan som lider av samma eller liknande sjukdom eller störning. I dessa fall får forskning- en endast innebära en obetydlig risk för skada eller ett obetydligt obehag för forskningspersonen. Med beaktande av att biomedicinkonventionen och etikprövningslagen har liknande bestämmelser, görs bedömningen att EU-förordningens krav är tillräckliga för att skydda försökspersonerna. Mot bakgrund av detta, och för att möjliggöra angelägen forskning bör det inte införas något sådant förbud som artikel 60.3 och 61.2 i IVDR- förordningen ger möjlighet till.
I MDR-förordningen finns inget motsvarande villkor om att det ska finnas vetenskapliga skäl att anta att deltagande i den kliniska prövningen medför viss nytta för den population som den berörda icke beslutskom- petenta personen eller den underåriga representerar. SKR anser att en sådan bestämmelse vore att föredra framför ett informerat samtycke utan bäring
ien försökspersons egen vilja. Regeringen finner att det i MDR-förord- ningen inte lämnas utrymme för medlemsstater att reglera frågan. Som det är nu finns det i MDR-förordningen endast möjligheter att genomföra klin- iska prövningar om det finns vetenskapliga skäl att anta att deltagande i den kliniska prövningen medför direkt nytta som uppväger riskerna och bördorna för en försöksperson som inte är beslutskompetent eller som är underårig.
| 10.12 | Kliniska prövningar och prestandastudier |
|
| avseende vissa grupper och situationer |
|
| |
| Regeringens bedömning: Ytterligare skyddsåtgärder för vissa grupper | |
| eller situationer vid en klinisk prövning eller prestandastudie bör inte | |
| införas. |
|
|
| |
| Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens bedöm- | |
| ning. |
|
| Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till | |
| eller har inte lämnat synpunkter på promemorians förslag. Statens | |
| medicinsk-etiska råd (Smer) pekar på att avsaknaden av en reglering av | |
| legala ställföreträdare inom forskning riskerar att skapa problem då vuxna | |
| personer som drabbas av plötsligt livshotande tillstånd ofta saknar god | |
224 | man eller förvaltare. Liknande synpunkter framför även regionerna Gävle- |
borg, Värmland, Västmanland och Örebro samt Läkemedelsindustri- Prop. 2020/21:172 föreningen (LIF) och Swedish Medtech.
Skälen för regeringens bedömning
Gravida och ammande kvinnor
Iartiklarna 66 i MDR-förordningen och 62 i IVDR-förordningen anges vissa ytterligare villkor som, utöver de som anges i artikel 62.4 i MDR- förordningen respektive artikel 58.5 i IVDR-förordningen, ska vara upp- fyllda för att man ska få utföra en klinisk prövning eller en prestandastudie på gravida eller ammande kvinnor. Enligt bestämmelserna får en prövning eller studie med dessa kvinnor genomföras endast om den kliniska pröv- ningen eller prestandastudien kan medföra en direkt nytta för den berörda gravida eller ammande kvinnan eller hennes embryo, foster eller barn efter födseln som uppväger riskerna och bördorna. Dessutom ska särskild om- sorg ägnas åt att förhindra all negativ påverkan på barnets hälsa vid forsk- ning som utförs på ammande kvinnor. Slutligen får inga incitament eller ekonomiska förmåner ges till försökspersonen, med undantag för ersätt- ning för utgifter och inkomstförluster med direkt koppling till deltagandet i den kliniska prövningen eller prestandastudien. Gällande prestanda- studier får dock studier under vissa förutsättningar utföras även om studien inte medför direkt nytta för den berörda kvinnan eller ammande kvinnan eller hennes embryo, foster eller barn efter födelsen. Liknande reglering finns inte i svensk rätt och bestämmelsen föranleder därmed ingen ändring i lag.
Frihetsberövade personer m.fl.
Iartikel 67 i MDR-förordningen och artikel 63 i IVDR-förordningen anges att medlemsstaterna får upprätthålla ytterligare åtgärder för personer som gör obligatorisk militärtjänst, frihetsberövade personer eller personer som på grund av ett rättsligt beslut inte får delta i kliniska prövningar eller pre- standastudier. Detta gäller även för personer som är bosatta i vård- och omsorgsboenden. Någon sådan bestämmelse gällande kliniska prövningar och prestandastudier finns inte i svensk lag.
När det kommer till kliniska läkemedelsprövningar så ansågs det vid läkemedelslagens tillkomst att vissa grupper av personer inte alls borde komma i fråga som deltagare i kliniska läkemedelsprövningar i de fall dessa prövningar inte hade samband med sjukdomsbehandling. Det in- fördes därför en bestämmelse om att en prövning utan samband med sjuk- domsbehandling inte får företas på bland annat den som får vård enligt lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård eller lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård (se prop. 1991/92:107, s. 97). Denna bestämmelse finns i 7 kap. 5 § läkemedelslagen (2015:315) och den kommer att, i nu angivna del, överföras till 7 kap. 4 § samma lag när EU-förordningen om kliniska läkemedelsprövningar börjar tillämpas i svensk rätt (jfr SFS 2018:1272).
Frågan är om ett förbud som det i läkemedelslagen även bör införas för kliniska prövningar av medicintekniska produkter och prestandastudier.
Det kan te sig rimligt att anse, i likhet med vad som anges om kliniska läkemedelsprövningar, att personer som får vård enligt lagen om psykiat-
225
Prop. 2020/21:172 risk tvångsvård eller lagen om rättspsykiatrisk vård endast får komma i fråga som försökspersoner om prövningen eller studien har samband med sjukdomsbehandling. Å andra sidan är de prövningsprodukter som kan komma att prövas av vitt skilda karaktär, och täcker många olika sorters produkter, från exempelvis bettskenor till pacemakers. I detta lagstift- ningsarbete som avser att anpassa svensk rätt till EU-förordningarna finns inte utrymme att närmare utreda fördelarna och nackdelarna med ett för- bud likt det i läkemedelslagen. Något förslag om att personer som får vård enligt lagen om psykiatrisk tvångsvård eller lagen om rättspsykiatrisk vård inte får delta i en klinisk prövning eller i en prestandastudie lämnas således inte i denna proposition.
226
Kliniska prövningar och prestandastudier i nödsituationer
I artikel 68 i MDR-förordningen införs en bestämmelse om när klinisk prövning kan utföras på en person i nödsituation. En liknande bestämmelse om prestandastudier finns i artikel 64 i IVDR-förordningen. Bestämmels- erna blir tillämpliga om en person drabbas av ett plötsligt livshotande eller annat plötsligt allvarligt medicinskt tillstånd och behöver omedelbar medicinsk vård. I ett sådant fall kan situationen vara sådan att det inte är möjligt att inhämta ett informerat samtycke innan behandling behöver påbörjas. I MDR- och IVDR-förordningarna uppställs stränga regler för när en sådan prövning eller prestandastudie kan ske.
I svensk rätt förekommer ingen bestämmelse med detta innehåll gällan- de kliniska prövningar av medicintekniska produkter eller prestandastudi- er. En liknande bestämmelse finns dock i EU-förordningen om kliniska läkemedelsprövningar. Den EU-förordningen har emellertid inte börjat tillämpas än.
I artikel 68.1 e i MDR-förordningen anges det att den kliniska prövning- en ska ha ett direkt samband med försökspersonens medicinska tillstånd som gör det omöjligt att inom behandlingsfönstret på förhand inhämta informerat samtycke från försökspersonen eller från hans eller hennes lag- ligen utsedda ställföreträdare eller att tillhandahålla information på för- hand och den kliniska prövningen är av sådan karaktär att den enbart kan genomföras i nödsituationer. I de fall frågan är om en försöksperson ska fortsätta att delta i den kliniska prövningen framgår det av artikel 68.2 a att när det gäller försökspersoner som inte är beslutskompetenta samt underåriga ska prövaren utan oskäligt dröjsmål inhämta informerat sam- tycke från hans eller hennes lagligen utsedda ställföreträdare, och den information som avses i artikel 63.2 ska så fort som möjligt ges till försöks- personen och hans eller hennes lagligen utsedda ställföreträdare. I artikel 68.2 b anges att när det gäller andra försökspersoner ska det informerade samtycket inhämtas utan oskäligt dröjsmål från försökspersonen eller hans eller hennes lagligen utsedda ställföreträdare, beroende på vilket som är snabbast, och den information som avses i artikel 63.2 ska ges så fort som möjligt till försökspersonen eller hans eller hennes lagligen utsedda ställ- företrädare, beroende på vilket som är tillämpligt. Vidare anges det att om det informerade samtycket har inhämtats från den lagligen utsedda ställ- företrädaren, ska ett informerat samtycke för att fortsätta deltagandet i den kliniska prövningen inhämtas från försökspersonen så fort han eller hon förmår ge sitt informerade samtycke. Bestämmelsen i artikel 64 i IVDR-
förordningen har samma innehåll som den i artikel 68 i MDR-förord- Prop. 2020/21:172 ningen.
I avsnitt 10.10 föreslås det att en bestämmelse ska införas i den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintek- niska produkter vari det anges att för en försöksperson som inte är besluts- kompetent på grund av sjukdom, psykisk störning, försvagat hälsotillstånd eller något annat liknande förhållande, är en god man eller förvaltare enligt
11 kap. 4 eller 7 § föräldrabalken med behörighet att sörja för den en- skildes person den lagligen utsedda ställföreträdaren som har befogenhet att lämna informerat samtycke till en klinisk prövning eller prestanda- studie på försökspersonens vägnar. Denna bestämmelse omfattar även situationer i artikel 68 i MDR-förordningen och artikel 64 i IVDR-förord- ningen. I artikel 68.2 b i MDR-förordningen respektive artikel 64.2 b i IVDR-förordningen anges visserligen ”andra försökspersoner” än försöks- personer som inte är beslutskompetenta eller underåriga. De försöks- personer som avses får anses vara personer som tillfälligt befinner sig i en situation som gör att de inte är beslutskompetenta på grund av sjukdom, psykisk störning, försvagat hälsotillstånd eller något annat liknande förhållande. Artikel 68 i MDR-förordningen och artikel 64 i IVDR-förord- ningen är tillämpliga även i dessa fall och så även den ovan föreslagna bestämmelsen avseende lagligen utsedd ställföreträdare i lagen med kom- pletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska pro- dukter.
Smer påpekar att avsaknaden av en reglering av legala ställföreträdare inom forskning riskerar att skapa problem då vuxna personer som drabbas av plötsligt livshotande tillstånd ofta saknar god man eller förvaltare. Det finns således en risk för att denna grupp även fortsättningsvis kommer att utestängas från möjlighet till bättre behandling och framsteg i forskningen. Detta är enligt Smer ytterligare en anledning för regeringen att återuppta beredningen av frågan om legala ställföreträdare. Liknande synpunkter framför även regionerna Gävleborg, Värmland, Västmanland och Örebro samt LIF och Swedish Medtech. Som nämns i avsnitt 10.10 får den nu föreslagna regleringen anses vara provisorisk i väntan på en mer ändamåls- enlig reglering.
10.13Ersättningssystem vid skador
Regeringens bedömning: Sverige har ett fungerande ersättnings- system för skador till följd av deltagande i kliniska prövningar eller pre- standastudier.
Regeringens förslag: I lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter ska det införas ett krav på att en sponsor för en klinisk prövning eller prestandastudie ska genom försäkring eller på annat sätt garantera att försökspersonen får ersättning för den händelse sponsorn eller prövaren blir skyldig att betala sådan. Skadeskyddet eller ersättningsgarantin ska i dessa fall vara förenlig med riskens karaktär och omfattning. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om
försäkringar eller andra garantier.
227
Prop. 2020/21:172
228
Promemorians bedömning och förslag överensstämmer med regeringens bedömning och förslag.
Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till eller har inte lämnat synpunkter på promemorians bedömning och förslag. Sveriges Kommuner och Regioner (SKR) stöder förslaget att den kom- pletterande förordningen ska innehålla krav på att en sponsor eller prövare för en klinisk prövning eller prestandastudie ska ha en försäkring som garanterar att försökspersonen får ersättning om sponsorn eller prövaren blir skyldig att betala en sådan. SKR ser dock att det finns risker för för- sökspersonen med utredningens förslag att skadeskyddet ska vara förenligt med riskens karaktär och omfattning. Förslaget kan innebära att de belopp sponsorn eller prövaren behöver betala skulle kunna bli lägre än den ersätt- ning som skulle kunna fastställas i en dom. SKR pekar även på att det för försökspersonernas del är viktigt att kunna ansöka om eventuell ersättning genom etablerade administrativa rutiner i det egna landet, på det egna språket. Försökspersonen ska inte behöva hänvisas till ett rättsligt förfar- ande i annat EU-land, eller i värsta fall råka ut för att det inte är möjligt att få någon ersättning.
Swedish Medtech anser att kravet på försäkring bör begränsas så att det endast gäller studier som görs enligt artikel 61 i MDR-förordningen, dvs. före CE-märkning och innan en EU-försäkran om överensstämmelse har kunnat signerats. För en klinisk prövning av en medicinteknisk produkt som redan är CE-märkt och som är definierad som en icke-interventions- studie och som måste genomföras enligt MDR-förordningen (s.k. post market clinical followup study, PMCF) anser Swedish Medtech att patientskadeförsäkringen ska täcka patienten och att tillverkaren inte ska behöva teckna ytterligare försäkring.
Skälen för regeringens bedömning och förslag
För närvarande finns inga direktivsbestämmelser om att kliniska prövning- ar endast får genomföras om det finns bevis på försäkringsskydd eller ersättningsgaranti för försökspersonerna. Enligt Läkemedelsverkets före- skrifter ska den som vill utföra kliniska prövningar eller prestandastudier i anmälan även ge in uppgifter om försäkringsskydd för försökspersonerna (punkten 2.2 i bilaga 8 till Läkemedelsverkets föreskrifter [LVFS 2003:11] om medicintekniska produkter). I artikel 69 i MDR-förordningen och artikel 65 i IVDR-förordningen anges att medlemsstaterna ska se till att det finns ersättningssystem för de skador som drabbat en försöksperson till följd av deltagande i en klinisk prövning eller prestandastudie på medlems- statens territorium. Ersättningssystem ska vara i form av en försäkring, en garanti eller ett liknande arrangemang som har motsvarande syfte och är lämpligt med tanke på riskens art och omfattning. Av bestämmelsen framgår även att sponsorn och prövaren ska använda ersättningssystemet i den form som är tillämplig i den medlemsstat där den kliniska prövningen eller prestandastudien genomförs. Det kan även nämnas att en försöksperson ska få information om det tillämpliga ersättningsystemet innan han eller hon samtycker till att delta i prövningen (jfr artikel 63.2 d
iMDR-förordningen respektive artikel 59.2 d i IVDR-förordningen). Vidare anges det i kapitel II avsnitt 4.3 i bilaga XV till MDR-förordningen
och i kapitel I avsnitt 4.3 i bilaga XIV till IVDR-förordningen att en an- | Prop. 2020/21:172 |
sökan att genomföra en klinisk prövning eller prestandastudie ska inne- |
|
hålla ett bevis på försäkringsskydd eller skadeersättningsgaranti för |
|
försökspersonerna vid skada, enligt artikel 69 i MDR-förordningen eller |
|
artikel 65 i IVDR-förordningen och motsvarande nationell rätt. |
|
Skadeståndslagen |
|
Enligt skadeståndslagen (1972:207) ska den som uppsåtligen eller av |
|
vårdslöshet vållar personskada ersätta skadan. Den som har arbetstagare i |
|
sin tjänst ska ersätta personskada som arbetstagaren vållar genom fel eller |
|
försummelse i tjänsten. Staten eller en kommun ska ersätta personskada, |
|
som vållas genom fel eller försummelse vid myndighetsutövning i verk- |
|
samhet för vars fullgörande staten eller kommunen svarar. Skadestånd till |
|
den som har tillfogats personskada omfattar ersättning för bland annat |
|
sjukvårdskostnad och andra kostnader för den skadelidande, inkomstför- |
|
lust samt fysiskt och psykiskt lidande. Har personskada lett till döden, ska |
|
ersättning betalas för bland annat begravningskostnad och förlust av |
|
underhåll. Skadeståndslagen kan tillämpas vid skador i samband med |
|
kliniska prövningar. För att få ersättning enligt skadeståndslagen måste |
|
man kunna visa att det finns ett orsakssamband mellan skadan och den |
|
företeelse som man påstår har orsakat den. Man ska även visa att skadan |
|
inte är en känd eller förväntad följd av produkten i fråga, och att den som |
|
orsakat skadan har gjort det med uppsåt eller genom vårdslöshet. Slutligen |
|
ska man visa vilken skada man lidit. |
|
Produktansvarslagen |
|
Produktansvarslagen (1992:18) omfattar skador som en produkt har |
|
orsakat på grund av en säkerhetsbrist. Lagen är ett genomförande i svensk |
|
rätt av ett EU-direktiv om produktansvar. Produktansvarslagen bygger på |
|
principen om strikt ansvar, vilket innebär att skadeståndsskyldighet inte |
|
förutsätter att skadan orsakats med uppsåt eller genom vårdslöshet. |
|
Medicintekniska produkter och produkter upptagna i bilaga XVI till MDR- |
|
förordningen omfattas av produktansvarslagen. Emellertid omfattas inte |
|
utvecklingsskador av denna lag och därmed är kliniska prövningar och |
|
prestandastudier undantagna från produktansvarslagens tillämpning. |
|
Patientskadelagen |
|
I patientskadelagen (1996:799) finns bestämmelser om rätt till patient- |
|
skadeersättning och om skyldighet för vårdgivare att ha en försäkring som |
|
täcker sådan ersättning (patientförsäkring). Patientskadeersättning lämnas |
|
för personskador, såväl fysiska som psykiska, som drabbar en patient i |
|
samband med hälso- och sjukvård i Sverige. Med patient jämställs den som |
|
frivilligt deltar som försöksperson i medicinsk forskning. När det gäller |
|
medicintekniska produkter så lämnas patientskadeersättning för person- |
|
skada på patient om skadan är orsakad av fel på en medicinteknisk produkt |
|
eller sjukvårdsutrustning som använts vid undersökning, vård, behandling |
|
eller liknande åtgärd eller felaktig hantering av produkten eller utrustning- |
|
en. Patientskadeersättning lämnas om det finns en övervägande sannolik- |
|
het att skadan är orsakad på detta sätt. En patient som skadas inom hälso- |
|
och sjukvården behöver inte bevisa att någon bland personalen gjort sig | 229 |
Prop. 2020/21:172 skyldig till fel eller försummelse för att ersättning ska kunna lämnas. Alla vårdgivare är skyldiga att ha en patientförsäkring som täcker ersättning för skador som omfattas av patientskadelagen. Med vårdgivare avses statlig myndighet, region eller kommun i fråga om sådan hälso- och sjukvård som myndigheten, regionen eller kommunen har ansvar för (offentlig verksam- het) samt enskild som bedriver hälso- och sjukvård (privat vårdgivare). Patientskadeersättning utges av försäkringsgivaren, dvs. det försäkrings- bolag där försäkringen är tecknad. Saknas patientförsäkring svarar de försäkringsgivare som ingår i patientförsäkringsföreningen solidariskt för den ersättning som skulle lämnats om patientförsäkring hade funnits. Även när patientskadeersättning kan lämnas enligt patientskadelagen har den skadelidande möjligheten att i stället vända sig till domstol och kräva skadestånd enligt skadeståndslagen.
230
Slutsats
I Sverige kan en person som skadas vid en klinisk prövning eller pre- standastudie få ersättning enligt skadeståndslagen eller patientskadelagen. Det bedöms att Sverige har ett fungerande ersättningssystem för skador till följd av deltagande i kliniska prövningar och prestandastudier. Sponsorn bör vara skyldig att genom försäkring eller på annat sätt garantera försöks- personens rätt till ersättning om sponsorn eller prövaren blir skyldig att betala sådan ersättning. Denna skyldighet för sponsorn är en grundläggan- de förutsättning för att en ansökan att genomföra en klinisk prövning eller prestandastudie ska godkännas. Detta krav bör därför anges i lag. Möjlig- heter att föreskriva om mer detaljerade krav i fråga om kravet på försäkring eller andra garantier bör ges i ett bemyndigande i lag till regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer.
Liknande bedömningar har gjorts när det gäller kliniska läkemedels- prövningar i propositionen Anpassningar av svensk rätt till EU-förord- ningen om kliniska läkemedelsprövningar (prop. 2017/18:196 s. 130 f. och 180).
SKR ser att det finns risker för försökspersonen med utredningens för- slag att skadeskyddet ska vara förenligt med riskens karaktär och omfatt- ning. Förslaget kan innebära att de belopp sponsorn eller prövaren behöver betala skulle kunna bli lägre är den ersättning som skulle kunna fastställas i en dom. Regeringen anser inte att en mer detaljrik bestämmelse krävs och finner att den myndighet som ger tillstånd till prövningen eller studien får bedöma om sponsorn har garantier för en rimlig ersättningsnivå beroende på prövning eller prestandastudie.
Swedish Medtech anser att kravet på försäkring bör begränsas så att det endast gäller studier som görs enligt artikel 61 i MDR-förordningen, dvs. före CE-märkning och innan en EU-försäkran om överensstämmelse har kunnat signeras. Dessa studier görs för att täcka den kunskapslucka som finns avseende säkerhet och prestanda och som bara kan inhämtas via en klinisk prövning av medicinteknik. Därmed utsätts de patienter som ingår i en sådan studie för en viss förhöjd risk. För en klinisk prövning av medicinteknik som redan är CE-märkt och som är definierad som en icke- interventionsstudie (ISO 14155: final draft 2020) och som måste genom- föras enligt MDR-förordningen (s.k. post market clinical followup study, PMCF) anser Swedish Medtech att patientskadeförsäkringen ska täcka
patienten och att tillverkaren inte ska behöva teckna ytterligare försäkring. Prop. 2020/21:172 Regeringen finner att i de fall en ansökan om klinisk prövning avseende
CE-märkta produkter (på engelska PMCF) enligt artikel 74 i MDR- förordningen omfattas av patientskadelagen så kan sökanden hänvisa till den lagen. Därmed visar sökanden att denne på annat sätt garanterar att försökspersonen får ersättning för den händelse sponsorn eller prövaren blir skyldig att betala sådan.
Ersättning för skador i andra länder
SKR pekar på att det för försökspersonernas del är viktigt att kunna ansöka om eventuell ersättning genom etablerade administrativa rutiner i det egna landet, på det egna språket. Försökspersonen ska inte behöva hänvisas till ett rättsligt förfarande i annat EU-land, eller i värsta fall råka ut för att det inte är möjligt att få någon ersättning. SKR anser därför att informationen till försökspersoner måste vara tydlig inför en prövning eller studie, så att det är möjligt att väga in och bedöma möjligheten att få ersättning vid be- hov. Det bör därför enligt SKR också framgå av underlaget vid en ansökan om att genomföra en klinisk prövning eller prestandastudie vilken in- formation tilltänkta försökspersoner ska få om möjligheterna till ersätt- ning.
Av artikel 63.2 d i MDR-förordningen och artikel 59.2 d i IVDR-förord- ningen framgår det att den information som ska lämnas till försöksperson- en, eller i tillämpliga fall dennes ställföreträdare, ska inbegripa informa- tion om de tillämpliga ersättningssystemen för skador som avses i artikel
69 respektive artikel 65 i EU-förordningarna. Enligt punkt 4.3, kapitel II i bilaga XV till MDR-förordningen och punkt 4.3, kapitel I i bilaga XIV till IVDR-förordningen ska bevis på försäkringsskydd eller skadeersättnings- garanti lämnas in vid ansökan om tillstånd till klinisk prövning och pre- standastudie. Ansökan ska även innehålla de handlingar som ska användas för att inhämta informerat samtycke, däribland patientinformationsblad (jfr punkt 4.4, kapitel II i bilaga XV till MDR-förordningen och punkt 4.4, kapitel I i bilaga XIV till IVDR-förordningen).
Ansökan ska prövas av det land där prövningen eller studien ska utföras. Den som ansöker om tillstånd att genomföra en klinisk prövning eller pre- standastudie i Sverige ska således lämna in information om de tillämpliga ersättningssystem som finns för prövningen i Sverige samt ange den information som ska lämnas till försökspersonen om de tillämpliga ersätt- ningssystemen.
Om en sådan information saknas är ansökan inte fullständig och berörd medlemsstat kan därmed avslå ansökan (artikel 70.3 i MDR-förordningen och 66.3 i IVDR-förordningen). Ersättning för skada i samband med en klinisk prövning eller prestandastudie som genomförs i Sverige ska utgå från svenska regler och inte utifrån den lagstiftning som finns i det land som exempelvis sponsorn har sin hemvist i. Om en person önskar delta i en klinisk prövning eller prestandastudie i ett annat land inom EU eller Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) ska det landet, i enlighet med bestämmelserna i EU-förordningarna, ha ett ersättningssystem för skador. Vidare ska information om de tillämpliga ersättningssystemen för skador i det landet lämnas för att en person ska kunna ta ställning till om
han eller hon vill delta i prövningen.
231
Prop. 2020/21:172 10.14 Krav på andra kliniska prövningar
Regeringens förslag: Bestämmelserna om kliniska prövningar i MDR- förordningen, den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter och föreskrifter med- delade i anslutning till den lagen ska även gälla för en klinisk prövning som inte genomförs i något av de syften som anges i artikel 62.1 i MDR- förordningen. Den kliniska prövningen får påbörjas efter det att tillstånd meddelats i enlighet med artikel 70.7 b i MDR-förordningen.
Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om undantag från kraven i MDR-förordningen, lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter och i föreskrifter meddelade i anslutning till lagen när det gäller dessa prövningar. Den myndighet som regeringen bestämmer ska i enskilda fall få besluta om undantag från sådana krav. Beslut ska få förenas med villkor.
Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till
eller har inte lämnat synpunkter på promemorians förslag.
Genom att införa nationella krav ser Region Östergötland och Linköp- ings universitet en risk i att svensk rätt kommer i obalans med de i övriga Europa och att detta skulle medföra att Sverige inte kommer kunna erbjuda konkurrensmässiga förhållanden för vare sig startup-företag eller forsk- ning i stort. Regionen rekommenderar att behörig myndighet lättar på kraven när så är lämpligt utifrån säkerheten för forskningspersoner och att dokumentationskravet lättas för akademiska studier. Sveriges Kommuner och Regioner (SKR) stöder förslagen men anser att det är viktigt att kraven endast ska gälla aktiviteter hos tillverkare och leverantörer. Bestämmel- serna får inte enligt SKR:s mening hindra vårdgivarnas utvärdering av medicintekniska produkter och metoder inom ramen för kvalitets- utveckling och kvalitetssäkring av sin verksamhet. Göteborgs universitet undrar om prövningar som undantas från kraven i MDR-förordningen i enlighet med artikel 82 i MDR-förordningen ändå kommer att omfattas av etikprövningslagens bestämmelser. Liknande synpunkt framför även Sahl- grenska Universitetssjukhuset. Swedish Medtech anser att det är bra att prövningar som inte utförs i de syften som anges i artikel 62.1 endast behöver ansöka om etiskt godkännande och inte godkännas av både Läke- medelsverket och Etikprövningsmyndighetens. Därutöver anser Swedish Medtech att krav på registrering i Eudamed bör omfatta även de kliniska prövningar som inte kräver tillstånd från andra än Etikprövningsmyndig- heten. Umeå universitet tar upp frågan om gränsdragningen mellan egen- tillverkade produkter i artikel 5.5 i MDR-förordningen och artikel 5.5 i IVDR-förordningen och studier med egentillverkad medicinteknisk utrust- ning i samband med klinisk forskning med medicinska frågeställningar.
Skälen för regeringens förslag
I artikel 82.1 i MDR-förordningen anges det att de kliniska prövningar som
inte genomförs i något av de syften som förtecknas i artikel 62.1 ska följa
232
bestämmelserna i artiklarna 62.2, 62.3, 62.4 b, c, d, f, h och l samt 62.6. Prop. 2020/21:172 Av artikel 82.1 följer att nu aktuella prövningar ska genomgå vetenskaplig
och etisk granskning och får genomföras endast om den etiska granskning- en inte resulterat i ett negativt yttrande (artiklarna 62.3 och 62.4 b). Där- emot behöver inte prövningen godkännas av Läkemedelsverket (jfr artikel
62.4a). Bland de ytterligare krav som inte behöver uppfyllas i dessa situa- tioner kan följande nämnas.
– Artikel 62.4 e: Den förväntade nyttan för försökspersonerna eller för folkhälsan rättfärdigar de förutsebara riskerna och olägenheterna, och det övervakas ständigt att detta villkor uppfylls.
– Artikel 62.4 i: Den kliniska prövningen har utformats för att medföra minsta möjliga smärta, obehag, rädsla och andra förutsebara risker för för- sökspersonerna, och både risknivån och graden av lidande har särskilt de- finierats i den kliniska prövningsplanen och övervakas ständigt.
– Artikel 62.4 j: Ansvaret för den sjukvård som tillhandahålls försöks- personerna åligger en läkare med lämpliga kvalifikationer eller, i förekom- mande fall, en kvalificerad tandläkare eller annan person som enligt nationell rätt har behörighet att tillhandahålla den aktuella sjukvården under de förhållanden som gäller för kliniska prövningar.
– Artikel 62.4 k: Ingen otillbörlig påverkan, inklusive ekonomisk sådan, får utövas gentemot försökspersonen eller, i förekommande fall, dennes lagligen utsedda ställföreträdare avseende deltagande i den kliniska pröv- ningen.
Därutöver behöver inte heller kravet om att försökspersonen, eller om försökspersonen inte kan ge ett informerat samtycke, hans eller hennes lagligen utsedda ställföreträdare, får när som helst utan negativa följder och utan att behöva motivera sitt beslut avsluta deltagandet i en klinisk prövning genom att återkalla sitt informerade samtycke (artikel 62.5 i MDR-förordningen) beaktas. Inte heller kravet i artikel 62.7 i MDR-för- ordningen om att de anläggningar där den kliniska prövningen genomförs ska vara lämpliga för den kliniska prövningen och ska likna anläggningar där produkten är avsedd att användas behöver beaktas i nu aktuella prövningar.
Vilka prövningar kan det gälla?
Det kan finnas prövningar som görs utan att syftena är de som anges i artikel 62.1. Det är således prövningar som inte syftar till att fastställa och kontrollera att en produkt konstrueras, tillverkas och förpackas på ett sådant sätt att den under normala användningsförhållanden är lämplig för ett eller flera av de specifika ändamål som anges i artikel 2.1 och uppnår de avsedda prestanda som anges av dess tillverkare. Det är inte heller pröv- ningar för att fastställa och kontrollera att en produkt har de kliniska för- delar som dess tillverkare angett eller för att fastställa och kontrollera pro- duktens kliniska säkerhet och dokumentera oönskade bieffekter under en produkts normala användningsförhållanden och bedöma om de risker som dessa innebär är acceptabla när de vägs mot de fördelar som ska uppnås med produkten.
Artikel 82 i MDR-förordningen kan komma att omfatta flera situationer. Här följer exempel på de situationer som kan komma att omfattas av denna
artikel.
233
Prop. 2020/21:172 Det kan handla om en studie med en tidig prototyp, där man vet att det inte är den produkten som ska CE-märkas och släppas på marknaden, men man gör studier på människa för att komma vidare med produktutveck- lingen. Därmed är produkten inte färdigutvecklad och de säkerhetslösning- ar och riskminimeringar man förväntar sig hos en färdig produkt är möjlig- en inte på plats.
234
Ett annat exempel är studier som testar en kombination av produkter (till exempel internationella forskningskonsortier med universitet, startup- bolag, stora företag som bidrar med olika komponenter) som tillsammans bildar ett system där ingen tydlig tillverkare med ansvar för helheten finns.
Det kan röra sig om studier där en produkt som inte är CE-märkt används för forskningsändamål i sammanhang där man egentligen inte studerar den medicintekniska produktens funktioner, prestanda och säkerhet utan den används för att till exempel underlätta administrering av läkemedel eller mätning av vissa parametrar. Det kan även vara aktuellt med CE-märkta medicintekniska produkter som används utanför avsedd användning på detta sätt.
Studier kan göras av någon annan än tillverkaren, där produkten ännu inte är CE-märkt eller där produkten är CE-märkt men används utanför avsedd användning, och syftet är något annat än att samla in data för be- dömning om överensstämmelse. Dessa typer av studier kan förekomma både med och utan tillverkarens medverkan.
Det kan vara frågan om studier med vissa specialanpassade produkter för att jämföra om de är bättre eller sämre än andra alternativ. Det kan även vara studier med konsumentprodukter som används för ett medicinskt syfte fastän produkten inte saluförs som en medicinteknisk produkt eller är avsedd av tillverkaren som en medicinteknisk produkt. Ett exempel skulle kunna vara om man prövar att använda vanlig kontorstejp för att försluta operationssår.
Ytterligare exempel är studier som görs i forskningssyfte utan att det är tänkt att leda till en kommersiell produkt samt prövningar med egentill- verkade produkter.
Ytterligare bestämmelser i nationell rätt
För att skydda försökspersonernas rättigheter, säkerhet, värdighet och väl- befinnande samt den vetenskapliga och etiska integriteten hos kliniska prövningar som inte genomförs i något av de syften som förtecknas i artikel 62.1, ska varje medlemsstat, enligt artikel 82.2 i MDR-förordning- en, fastställa eventuella ytterligare krav på sådana prövningar som är lämpliga för den berörda medlemsstaten. I många av de exempel som anges ovan kan riskerna för försökspersonerna vara lika stora eller kanske större än i studier som görs i de syften som anges i artikel 62.1.
De krav som uppställs i artikel 82.1 är inte så rigorösa som de som gäller kliniska prövningar i övrigt. Kraven i artikel 82.1 kan mer ses som mini- mikrav. Umeå universitet anser att flera av de krav som inte behöver upp- fyllas enligt artikel 82.1 är viktiga patientsäkerhets- och forskningsetiska krav. För att skydda försökspersonernas rättigheter, säkerhet, värdighet och välbefinnande bedömer regeringen att det i den nya lagen med kom- pletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska pro- dukter bör anges att bestämmelserna om kliniska prövningar i MDR-för-
ordningen, nämnda lag och föreskrifter meddelade i anslutning till nämnda lag även ska gälla för en klinisk prövning som inte genomförs i något av de syften som förtecknas i artikel 62.1 i MDR-förordningen. Det innebär att en ansökan ska göras även gällande dessa prövningar och den ansökan ska vara föremål för en vetenskaplig och en etisk granskning enligt den beslutsprocess som anges i MDR-förordningen, den nya lagen och före- skrifter meddelande i anslutning till den lagen. Linköpings universitet väl- komnar förtydligandet i lagstiftningen då det länge har funnits en diskus- sion om vilka studier som ska kräva tillstånd från Läkemedelsverket och vilka krav som då ska ställas på den dokumentation som ska ingå i en an- sökan om klinisk prövning. Enligt universitet har det upplevts som otydligt både för forskaren och för de stödfunktioner som ska ge vägledning på området. Linköpings universitet och Region Östergötland ser en risk med regleringen och ställer frågan om svensk rätt kan kommer i obalans med övriga Europa som skulle medföra att Sverige inte kommer att kunna erbjuda konkurrensmässiga förhållanden för vare sig startup-företag eller forskning i stort. Remissinstanserna rekommenderar att kraven lättas när så är lämpligt utifrån säkerheten för forskningspersoner och att doku- mentationskravet lättas för akademiska studier. Regeringen håller med remissinstanserna i vad de anför. Undantag får beslutas efter en avvägning av konkurrensförhållanden, forskning och företagens behov. Men som remissinstanserna också påpekar så är säkerheten för forskningspersoner överordnad och beslut om undantag från krav får tas när så är motiverat ur risksynpunkt och i ljuset av patientsäkerhet och människors värde. Enligt artikel 70.7 i MDR-förordningen får vissa prövningar påbörjas efter det att ansökan validerats (artikel 70.7 a) och i andra fall efter det att tillstånd meddelats (artikel 70.7 b). I bägge fallen får prövningen inte påbörjas om den etiska granskningen resulterat i ett negativt yttrande. Nu aktuella pröv- ningar bör endast få påbörjas efter det att tillstånd meddelats. Det innebär att Läkemedelsverket får meddela beslut och att Etikprövningsmyndighet- en lämnar ett yttrande om den etiska granskningen till Läkemedelsverket.
Möjlighet till undantag
Det kan dock finnas prövningar som inte behöver uppfylla alla de krav som uppställs i EU-förordningen och nationell rätt. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bör få meddela föreskrifter om att kraven i EU-förordningen, den nya lagen och i föreskrifter meddelade i anslutning till den lagen inte ska gälla vissa prövningar. Att regeringen eller myndigheten inte får undanta kraven i artiklarna 62.2, 62.3, 62.4 b, c, d, f, h och l samt 62.6 i MDR-förordningen framgår av artikel 82.1 och behöver inte ytterligare preciseras i bemyndigandet. Detta innebär bland annat att prövningar endast får genomföras om den etiska granskningen inte resulterat i ett negativt yttrande (artikel 62.4 b). Kravet på att Läke- medelsverket ska godkänna prövningen finns inte uppräknat i artikel 82.1 och det kravet kan därför undantas i förordning eller i myndighetsföre- skrifter (jfr artikel 62.4 a). Den myndighet som regeringen bestämmer bör även i enskilda fall få besluta om undantag från krav som anges i EU- förordningen eller i nationell rätt. Ett sådant beslut ska få förenas med villkor. Vilken myndighet som kommer att utses till den myndighet som
Prop. 2020/21:172
235
Prop. 2020/21:172 får meddela föreskrifter och i enskilda fall fatta beslut om undantag från nämnda krav kommer att beslutas i förordning.
Göteborgs universitet undrar om prövningar som undantas från kraven i MDR-förordningen i enlighet med artikel 82 i MDR-förordningen ändå kommer att omfattas av etikprövningslagens bestämmelser. Liknande syn- punkt framför även Sahlgrenska Universitetssjukhuset. Sverige har valt att inkludera samtliga krav i MDR-förordningen på dessa prövningar som omfattas av artikel 82, inklusive Läkemedelsverkets tillstånd. Om regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer föreskriver att Läkemedelverkets tillstånd inte krävs, så ändrar det inte vad som anges i artikel 82.1, dvs. att prövning inte får ske om en etikkommitté har avgett ett negativt yttrande avseende prövningen. Etikprövningsmyndighetens ska således granska alla prövningar som omfattas av artikel 82. Etikpröv- ningsmyndighetens granskning kommer att baseras på lagen med kom- pletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om medicintekniska produkter, se avsnitt under rubriken Handläggningen när endast Etikprövningsmyndigheten ska granska ansökan.
Swedish Medtech anser att det är bra att prövningar som inte omfattas av
62.1endast behöver ansöka om etiskt godkännande och inte godkännas av både Läkemedelsverket och Etikprövningsmyndigheten, samt att man tar hänsyn till alla de olika typer av studier och tester som kan vara relevanta för olika medicintekniska produkter och deras olika användningsområden. I detta sammanhang noterar dock regeringen att huvudregeln kommer att innebära att en klinisk prövning som omfattas av artikel 82 ska ha tillstånd av Läkemedelsverket och att Etikprövningsmyndigheten ska granska prövningen, men att föreskrifter om exempelvis undantag från Läke- medelsverkets godkännande ska kunna meddelas.
Handläggningen när endast Etikprövningsmyndigheten ska granska ansökan
I de fall som regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer beslutar om undantag från krav på tillstånd från Läkemedelsverket är det endast Etikprövningsmyndigheten som kommer att pröva ansökan. Frågan är då om ansökan ska skickas till Etikprövningsmyndigheten eller till Läkemedelsverket. Regeringen finner att det är en fördel att ansökan lämnas in till Läkemedelsverket även om den myndigheten inte kommer att meddela tillstånd. Fördelen med att Läkemedelsverket tar emot ansökan är att myndigheten kan se om ansökan verkligen avser en prövning som undantas från kraven om tillstånd från Läkemedelsverket. Det blir även lättare för sökanden att det inte finns olika mottagande myndigheter utan att ansökningar om prövningar och studier om medicintekniska produkter alltid ges in till Läkemedelsverket. I samband med ansökan betalar sökan- de ansökningsavgift till Läkemedelsverket med stöd av det förslag som lämnas i avsnitt 14.
Läkemedelsverket skickar därefter ansökan till Etikprövningsmyndig- heten för dess etiska granskning. Ansökan kan skickas till Etikprövnings- myndigheten med stöd av en bestämmelse i förordning. En sådan bestäm- melse får sekretessbrytande effekt, se avsnitt 12.2.
Som anges i avsnitt 10.2–10.4 så föreslås det att det i den nya lagen med
kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordningar
236
om medicintekniska produkter ska anges att resultatet av en etisk gransk- Prop. 2020/21:172 ning enligt artiklarna 62.4 b, 75.3 b och 78.10 i EU-förordningen ska redo-
visas i ett yttrande som beslutas av Etikprövningsmyndigheten och lämnas till Läkemedelsverket. Etisk granskning ska således utföras av Etikpröv- ningsmyndigheten enligt den föreslagna lagen.
Att Läkemedelsverket får Etikprövningsmyndighetens yttrande även i de fall som Läkemedelsverket inte behöver godkänna prövningen kan vara av godo så att den myndigheten kan följa utvecklingen på området. Därtill kan Läkemedelsverket rapportera in Etikprövningsmyndighetens beslut i Eudamed. Detta leder till att uppgifter om samtliga kliniska prövningar och prestandastudier kommer att finnas upptagna i Eudamed. Att alla klin- iska prövningar och prestandastudier, även sådana som inte kräver tillstånd från andra än Etikprövningsmyndigheten, ska registreras i Eudamed är något som Swedish Medtech anser vara en fördel och ligga i alla berörda parters intresse. Enligt Swedish Medtech ökar en sådan transparens möjligheten för tillverkaren att hålla sig bättre informerad om prövningar och studier som initieras med de egna produkterna. Därmed underlättas eftermarknadskontroll och övervakning av nytta/riskförhållandet, samt in- hämtandet av eventuella nya relevanta kliniska data, för studier som till- verkaren inte är involverad i som sponsor eller på annat sätt stöder eller är informerad om. Regeringen noterar emellertid att Eudamed håller på att byggas upp och att dess innehåll således inte är helt bestämt. Regeringen kommer därför att fortsätta att följa frågan.
Ytterligare synpunkter om kraven på kliniska prövningar enligt artikel 82
SKR anser det viktigt att kraven endast ska gälla aktiviteter hos tillverkare och leverantörer och anför att bestämmelserna inte får hindra vårdgivarnas utvärdering av medicintekniska produkter och metoder inom ramen för kvalitetsutveckling och kvalitetssäkring av sin verksamhet. Regeringen noterar att det av artikel 61 i MDR-förordningen och artikel 56 i IVDR- förordningen framgår under vilka förutsättningar som kliniska prövningar och prestandastudier ska göras vid en klinisk utvärdering eller prestanda- utvärdering. Huruvida de utvärderingar som SKR pekar på kommer att omfattas av bestämmelserna om kliniska prövningar eller prestandastudier
iEU-förordningarna eller av föreslagen nationell bestämmelse lämnas åt tillämpande myndigheter att bedöma. I de fall en klinisk prövning bedöms omfatta artikel 82 kan undantag från kraven i MDR-förordningen, den nya lagen och föreskrifter meddelade med stöd av den lagen, meddelas eller beslutas med stöd av det ovan föreslagna bemyndigandet.
Umeå universitet tar upp frågan om gränsdragningen mellan egentill- verkade produkter i artikel 5.5 i MDR-förordningen och artikel 5.5 i IVDR-förordningen och studier med egentillverkad medicinteknisk utrust- ning i samband med klinisk forskning med medicinska frågeställningar. Enligt regeringen är detta en fråga om tillämpningen av EU-förordningar- nas bestämmelser och frågan lämnas till tillämpande aktörer att bedöma.
237
Prop. 2020/21:172 11 | Tillsyn inklusive marknadskontroll |
238
11.1Tillsyn över EU-förordningarna och den nya lagen
Regeringens förslag: Tillsyn över efterlevnaden av EU-förordningar- na, den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förord- ningar om medicintekniska produkter samt de föreskrifter som med- delas med stöd av lagen ska utövas av den eller de myndigheter som regeringen bestämmer.
En tillsynsmyndighet ska ha rätt att för tillsynen på begäran få de upplysningar och handlingar som behövs och få tillträde till områden, lokaler och andra utrymmen, dock inte bostäder, där produkter hanteras eller där kliniska prövningar eller prestandastudier utförs. Om det behövs för tillsynen, ska myndigheten få göra undersökningar och ta prover. För kostnader på grund av undersökningar eller för uttagna prov ska det inte betalas ersättning.
En tillsynsmyndighet ska få besluta de förelägganden som behövs för att MDR- och IVDR-förordningarna, den nya kompletterande lagen och de föreskrifter som har meddelats med stöd av den lagen ska följas. Tillsynsmyndigheten ska också få besluta om föreläggande om tillträde vägras. Ett beslut om föreläggande ska få förenas med vite.
Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. I promemorians förslag anges det också att tillsynsmyndigheten ska få besluta om föreläggande om myndigheten vägras hjälp.
Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till eller har inte lämnat synpunkter på promemorians förslag. Läkemedels- verket har en synpunkt på lagtextens utformning. Myndigheten anser att det i lagtexten bör anges att tillsynsmyndigheten både får besluta om före- lägganden och förbud.
E-hälsomyndigheten efterlyser förtydligande avseende tillsynsansvaret mellan Läkemedelsverket, Myndigheten för Samhällsskydd och beredskap (MSB) och Integritetsskyddsmyndigheten (IMY) för medicintekniska pro- dukter som innehåller eller består av programvara eller it-system. E-hälso- myndigheten ser även ett behov av informationsutbyte mellan myndighet- erna gällande incidenter för vissa produktkategorier och vägledning kring hur incidentrapporteringen för sådana produkter ska gå till. Region Stock- holm anser att ansvarsfördelningen mellan Läkemedelsverket, Inspektion- en för vård och omsorg (IVO) samt Socialstyrelsen vad gäller ansvar och befogenheter inom området medicintekniska komponenter av avancerade terapier behöver tydliggöras ytterligare. Enligt Region Stockholms mening bör Läkemedelsverket vara ansvarig tillsynsmyndighet för dessa områden och över verksamheter där kirurgiska ingrepp och injektions- behandlingar i estetiskt syfte utförs. Däremot tillstyrker Region Stockholm att IVO är ansvarig tillsynsmyndighet för anmälningar om negativa händ- elser inom det medicintekniska området. Sveriges Kommuner och Region- er (SKR) är tveksamt till om kommuners arbete med tillsyn över miljö- farlig verksamhet bör utökas med information om implantat. Denna tvek-
samhet gäller enligt SKR trots förslaget i departementspromemorian | Prop. 2020/21:172 |
Stärkt skydd för den enskilde vid estetiska behandlingar (Ds 2019:20) där |
|
sådana uppgifter föreslås ingå och där tillsynsansvaret föreslås övergå till |
|
IVO. |
|
Skälen för regeringens förslag |
|
Berörda tillsynsmyndigheter och nuvarande ansvarsfördelning |
|
Läkemedelsverket utövar tillsyn över medicintekniska produkter och deras |
|
tillverkare och är den myndighet som får utfärda föreskrifter om medicin- |
|
tekniska produkter. Läkemedelsverket tar emot och hanterar rapporter om |
|
negativa händelser och tillbud med CE-märkta medicintekniska produkter |
|
från hälso- och sjukvården samt från tillverkare och från allmänheten. |
|
Läkemedelsverket är också marknadskontrollmyndighet för medicin- |
|
tekniska produkter. |
|
IVO utövar tillsyn över hälso- och sjukvårdens samt tandvårdens an- |
|
vändning av medicintekniska produkter och egentillverkning av medicin- |
|
tekniska produkter. IVO hanterar anmälningar om negativa händelser och |
|
tillbud med egentillverkade medicintekniska produkter och tar även emot |
|
rapporter om negativa händelser och tillbud med CE-märkta medicintekn- |
|
iska produkter. IVO är marknadskontrollmyndighet för egentillverkade |
|
medicintekniska produkter. |
|
Socialstyrelsen är den myndighet som får utfärda föreskrifter för hälso- |
|
och sjukvård, bland annat om användning av medicintekniska produkter i |
|
hälso- och sjukvården. |
|
Strålsäkerhetsmyndigheten (SSM) har tillsyn över all verksamhet med |
|
strålning i den svenska vården. SSM utfärdar föreskrifter om strålsäkerhet, |
|
prövar tillståndsansökningar och följer upp så att de som bedriver sjukvård |
|
och tandvård följer de regler som gäller. SSM är marknadskontrollmynd- |
|
ighet för tekniska anordningar och ämnen som alstrar strålning. |
|
E-hälsomyndigheten noterar att antalet medicintekniska produkter som |
|
innehåller eller består av programvaror eller it-system ökar. Dessa pro- |
|
dukter behöver uppfylla flera olika regelverk med olika syften och per- |
|
spektiv och tillsynsansvaret faller därför på flera olika myndigheter. Detta |
|
gäller exempelvis när ett informationssystem som uppfyller definitionen |
|
av medicinteknisk produkt inte har utvecklats med tillräckligt skydd i |
|
designen av produkten för att förhindra att obehöriga får tillgång till data. |
|
Bristande skydd kan enligt E-hälsomyndigheten leda till risker avseende |
|
patientsäkerhet, personuppgiftshantering och säkerhetsskydd. E-hälso- |
|
myndigheten ser därför ett behov av en reglerad samverkan, informations- |
|
utbyte och vägledning mellan Läkemedelsverket, MSB och IMY, för |
|
medicintekniska produkter som innehåller eller består av programvaror |
|
eller it-system. Det kan här nämnas att IMY hette Datainspektionen före |
|
den 1 januari 2021. E-hälsomyndigheten bedömer att samverkan mellan |
|
myndigheterna behövs för att kunna vägleda berörda företag och organisa- |
|
tioner om vad som ska rapporteras som en incident till de olika myndig- |
|
heterna. E-hälsomyndigheten anser även att vägledning för en sådan |
|
incidentrapportering behöver beakta säkerhets- och krypteringsbehov vid |
|
överföring och tillgängliggörandet av incidentrapporterna så att en incid- |
|
ent kopplad till cybersäkerhet inte resulterar i ökad risk vid spridning av |
|
information. Regeringen noterar att dessa frågor inte kan tas upp i detta | 239 |
Prop. 2020/21:172 lagstiftningsarbete. Regeringen kommer att följa utvecklingen i dessa fråg- or och om reglering behövs så kommer det att föreslås i ett separat lagstift- ningsarbete.
240
Bestämmelser i EU-förordningarna
I MDR-förordningen finns bestämmelser som ger behörig myndighet rätt att begära att tillverkare, den auktoriserade representanten, importören och distributören ska ge myndigheten all information och dokumentation som är nödvändig för att visa produktens överensstämmelse med kraven, jäm- för exempelvis artiklarna 10–11, 13–14 och 16. Den behöriga myndighet- en får även begära att tillverkaren, importören och distributören utan kost- nad ger myndigheten provexemplar av produkten eller tillgång till pro- dukten. Dessa aktörer ska även på en behörig myndighets begäran sam- arbeta med denna om de korrigerande åtgärder som vidtagits för att undan- röja eller, om det inte är möjligt, minska riskerna med de produkter som de har släppt ut på marknaden eller tagit i bruk.
Av artikel 10.14 i MDR-förordningen framgår att om tillverkaren inte samarbetar eller om den information och dokumentation som lämnats är ofullständig eller felaktig, får den behöriga myndigheten, i syfte att säker- ställa skydd av folkhälsan och patientsäkerheten, vidta alla lämpliga åt- gärder för att förbjuda, begränsa eller förena med särskilda krav tillhanda- hållandet av produkten på sin nationella marknad, dra tillbaka produkten från den marknaden eller återkalla den till dess att tillverkaren samarbetar eller lämnar fullständig och korrekt information.
I artikel 76 i MDR-förordningen anges de korrigerande åtgärder som medlemsstaten får vidta om en klinisk prövning inte motsvarar de krav som uppställs i förordningen. Bland de korrigerande åtgärder som får vid- tas är återkallelse av tillståndet för den kliniska prövningen och beslut att tillfälligt avbryta eller avsluta den kliniska prövningen.
Tillverkare ska, enligt artikel 86, även skriva periodiska säkerhets- rapporter för produkter. För produkter i klass IIb och III ska dessa rapport- er uppdateras årligen och lämnas till behörig myndighet om den begär det. För klass IIa ska uppdatering göras vid behov och minst vartannat år. Till- verkaren ska anmäla allvarliga tillbud och korrigerande säkerhetsåtgärder på marknaden till behörig myndighet. När behörig myndighet får vetskap om ett allvarligt tillbud av hälso- och sjukvårdspersonal, användare eller patienter ska den vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att den be- rörda produktens tillverkare utan dröjsmål underrättas om det misstänkta allvarliga tillbudet.
Därtill ska tillverkarna, enligt artikel 89, samarbeta med behöriga mynd- igheter vid analysen av de allvarliga tillbud som inträffat och de korriger- ande säkerhetsåtgärder som tillverkaren har vidtagit, planerat eller ålagts att utföra. Gällande kliniska prövningar är det sponsorn som är ansvarig för att registrera och rapportera negativa händelser som inträffat med på- följande korrigerande åtgärder och de korrigerande säkerhetsåtgärder på marknaden som vidtagits. På begäran av medlemsstaten där den kliniska prövningen utförs ska sponsorn tillhandahålla information om dessa händelser.
Liknande bestämmelser finns i IVDR-förordningen för medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik och prestandastudier.
Anpassning av svensk rätt
Av 11 § lagen (1993:584) om medicintekniska produkter framgår det att tillsynen över efterlevnaden av lagen samt de föreskrifter som har meddel- ats med stöd av lagen utövas av den eller de myndigheter som regeringen bestämmer. Denna bestämmelse bör föras över till den nya lagen med kompletteringar till EU:s förordningar om medicintekniska produkter. Bestämmelsen bör dock kompletteras med att tillsynen även ska omfatta efterlevnaden av EU-förordningarna.
Vidare anges det i 12 § lagen om medicintekniska produkter att en tillsynsmyndighet har rätt att för tillsynen på begäran få de upplysningar och handlingar som behövs och få tillträde till områden, lokaler och andra utrymmen, dock inte bostäder, där medicintekniska produkter hanteras. Om det behövs för tillsynen får myndigheten göra undersökningar och ta prover. För kostnader på grund av undersökningar eller för uttagna prov lämnas inte ersättning. En tillsynsmyndighet får begära handräckning av Kronofogdemyndigheten för att genomföra åtgärderna. Av 13 § framgår att en tillsynsmyndighet får meddela de förelägganden och förbud som behövs för att lagen och de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen ska efterlevas. Vidare får tillsynsmyndigheter enligt 14 § förena en begäran, ett föreläggande och förbud med vite. Det betyder att den ansvarige aktören kan tvingas att betala ett penningbelopp (vite) om en begäran, ett föreläggande eller ett förbud inte följs.
I de fall det i EU-förordningarna regleras att en behörig myndighet får begära information och handlingar, tillgång till lokaler eller att berörd aktör vidtar åtgärder ska detta grundas på relevant bestämmelse i EU-för- ordning och nationella bestämmelser kommer inte att tillämpas. Det- samma gäller de korrigerande åtgärder som en medlemsstat får vidta enligt artikel 76 i MDR-förordningen eller artikel 72 i IVDR-förordningen. För att den tillsyn och de åtgärder som anges i EU-förordningarna ska bli verk- ningsfulla bör emellertid tillsynsbestämmelserna i 11–14 §§ lagen om medicintekniska produkter även omfatta tillsyn av EU-förordningarna och föras över till den nya lagen. Således får en tillsynsmyndighet befogenhet att vidta de åtgärder som i dag anges i 11–14 §§ lagen om medicintekniska produkter och därmed även förena förelägganden med vite. Ett beslut om föreläggande kan innebära krav på att adressaten ska vidta en viss åtgärd (påbud) eller avstå från att vidta en viss åtgärd (förbud). Frågan om möjlighet till hjälp av Polismyndigheten eller Kronofogdemyndigheten behandlas i avsnitt 11.2.
Läkemedelsverket anser att det i författningstexten bör anges att tillsyns- myndigheten får besluta om både förelägganden och förbud. Detta för att få tydlighet och att lagtexten ska överensstämma med lydelsen i nuvarande
13§ lagen om medicintekniska produkter. En sådan skrivning ligger också i linje med den motsvarande bestämmelsen i 14 kap. 3 § läkemedelslagen (2015:315). Regering bedömer dock att ordet förelägga innebär att adress- aten ska vidta en viss åtgärd (påbud) eller avstå från att vidta en viss åtgärd (förbud). Det är därför konsekvent att i lagtexten endast ange att tillsyns- myndigheten får besluta om förelägganden.
I viss utsträckning får tillsynsbestämmelserna i lagen karaktären av dele- gation, eftersom det i ett flertal bestämmelser i EU-förordningen är regler- at hur den berörda medlemsstaten ska agera. Det får dock anses vara en
Prop. 2020/21:172
241
Prop. 2020/21:172
242
godtagbar lösning att även reglera tillsynsansvaret i den nya lagen för att tillsynsmyndigheten därmed ska få tillgång till verkningsfulla åtgärder. Samma bedömning gjordes vid anpassning av svensk rätt till förordning (EG) nr 726/2004 (prop. 2005/06:70 s. 155) och anpassningar av svensk rätt till EU-förordningen om kliniska läkemedelsprövningar (prop. 2017/18:197 s. 138).
Av 11 § förordningen (1993:876) om medicintekniska produkter fram- går att Läkemedelsverket utövar tillsyn över att lagen om medicintekniska produkter och föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen följs. I fråga om de produkter som tillverkas inom hälso- och sjukvården samt tandvården och som endast ska användas i den egna verksamheten (egentillverkade produkter) utövas tillsynen emellertid av IVO.
I promemorian föreslogs det att Läkemedelsverket ska ha tillsyn över efterlevnaden av EU-förordningarna, den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter och föreskrifter som har meddelats i anslutning till den lagen. Läkemedels- verkets tillsyn ska dock begränsas i den mån som tillsynsansvar ges till IVO.
Region Stockholm anser att ansvarsfördelningen mellan Läkemedels- verket, IVO och Socialstyrelsen vad gäller ansvar och befogenheter inom området medicintekniska komponenter av avancerade terapier behöver tydliggöras ytterligare. Region Stockholm anser att Läkemedelsverket ska vara ansvarig tillsynsmyndighet för EU-förordningarna. Genom att samla ansvaret hos en myndighet minskas risken enligt regionen för att olika myndigheter gör skilda bedömningar. Region Stockholm tillstyrker dock förslaget om att IVO är ansvarig tillsynsmyndighet för anmälningar om negativa händelser inom det medicintekniska området. Regeringen kom- mer i förordning att bestämma vilka myndigheter som ska utöva tillsyn. Även om flera tillsynsmyndigheter utses så kommer deras ansvar vara fast- ställt och avgränsat till olika områden och utifrån deras kompetens. I de fall flera myndigheter utses till tillsynsmyndigheter i olika områden så ska de samverka med varandra för att säkerställa enhetliga bedömningar. Sådan samverkan görs med stöd av 8 § förvaltningslagen (2017:900).
Tillsyn över externa reprocessare
Som framgår av avsnitt 9.5 så kan det komma att införas bestämmelser i svensk rätt som innebär att reprocessing och återanvändning av engångs- produkter ska vara tillåten. Om sådan hantering tillåts, kommer regeringen att i förordning utse tillsynsmyndigheter för denna verksamhet.
Tillsyn över kliniska prövningar och prestandastudier
I dag har Läkemedelsverket tillsyn över kliniska prövningar och pre- standastudier. Överklagandenämnden för etikprövning har från och med den 1 januari 2020 tillsyn över att etikprövningslagen, föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen och villkor som har meddelats i samband med godkännande vid etikprövning följs. Den etiska granskningen kom- mer att regleras i den nya lagen med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordningar om medicintekniska produkter (jfr avsnitt 10.2–10.4). Beslutsprocessen för att få tillstånd att genomföra klin- iska prövningar och prestandastudier kommer att ändras när EU-förord-
ningarna börjar tillämpas. Ansökningar om att få genomföra en prövning Prop. 2020/21:172 och studie ska granskas ur ett etiskt perspektiv av Etikprövningsmyndig-
heten. I huvuddelen av dessa ansökningar ska Etikprövningsmyndigheten lämna ett yttrande om slutsatsen av den etiska bedömningen till Läke- medelsverket. Läkemedelsverket fattar i dessa fall ett slutligt beslut för vilket Etikprövningsmyndighetens yttrande ligger till grund. I vissa fall fattar Etikprövningsmyndigheten ett självständigt beslut om att en pröv- ning eller studie är etiskt godtagbar.
Tillsyn ska även i fortsättningen utövas över kliniska prövningar och prestandastudier. Läkemedelsverket bör vara den myndighet som utövar tillsyn över EU-förordningarnas efterlevnad. Eftersom etikprövningslagen inte kommer att tillämpas på kliniska prövningar och prestandastudier så kommer Överklagandenämnden för etikprövnings tillsynsansvar inte att omfatta kliniska prövningar och prestandastudier. Av 26 § förvaltnings- lagen framgår att en myndighet inom ramen för sitt utredningsansvar kan begära ett yttrande från en annan myndighet eller från någon enskild. Vidare framgår av 8 § samma lag att en myndighet inom sitt verksamhets- område ska samverka med andra myndigheter. Det innebär att Läke- medelsverket kan begära in synpunkter från till exempel Etikprövnings- myndigheten eller Överklagandenämnden för etikprövning om en etisk fråga som uppstått inom ramen för tillsynen behöver utredas. Frågan om tillsyn av etiska frågor i kliniska prövningar och prestandastudier bör dock analyseras noggrannare.
Tillsyn över bestämmelser om unik produktidentifiering (UDI) och information om implantat vid estetiska behandlingar
Estetiska behandlingar omfattar flera olika typer av ingrepp och injektion- er. Bland de kirurgiska behandlingarna kan nämnas operativa lyft av mage, bål, armar, panna och ögonbryn samt ansikts- och halslyft. Kirurgiska ingrepp på öron, näsa och bröst är ytterligare exempel, liksom fettsugning och insättningar av implantat. Bland de icke-kirurgiska behandlingarna kan nämnas fillers, laserbehandlingar, kemiska peelingbehandlingar m.m. EU-förordningarna reglera flera av de produkter som används vid dessa ingrepp, men förordningarna reglerar inte användningen av dessa produkt- er. Emellertid bör det regleras vilken myndighet som ska ha tillsyn över att en person som får ett implantat inopererat i sig får information om im- plantatet i enlighet med artikel 18 i MDR-förordningen (jfr avsnitt 9.7) och att den unika produktidentifieringen (UDI) gällande implantat i klass III lagras och förvaras i enlighet med MDR-förordningen (jfr avsnitt 9.11). Förutom implantat kan fillers komma att klassificeras som implantat i klass III. I dagsläget kan estetiska behandlingar exempelvis med filler ske inom verksamhet som inte är att anse som hälso- och sjukvård och behandlingarna kan utföras av personal som inte har legitimation för ett yrke inom hälso- och sjukvården. Det innebär att i dagsläget kan fillers hanteras i verksamheter som inte omfattas av det tillsynsansvar som IVO har, eftersom inspektionens tillsynsansvar omfattar just hälso- och sjukvården och dess personal, jämför 7 kap. 1 § patientsäkerhetslagen (2010:659). Lagändringar om estetiska behandlingar bland annat med filler har föreslagits i propositionen Lag om estetiska kirurgiska ingrepp
243
Prop. 2020/21:172 och estetiska injektionsbehandlingar (prop. 2020/21:57). Innebörden av dessa ändringar behandlas nedan.
Förordningen (1998:899) om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd innehåller kompletterande bestämmelser till miljöbalkens kapitel om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd. Av 38 § den förordningen framgår en anmälningsskyldighet för bland annat verksamhet där allmänheten yrkesmässigt erbjuds hygienisk behandling som innebär risk för blod- smitta genom användning av skalpeller, akupunkturnålar, piercingsverk- tyg eller andra liknande skärande eller stickande verktyg. Anmälan ska göras till den kommun där verksamheten ska bedrivas.
Kommuner har ett generellt tillsynsansvar för lokaler för allmänna ända- mål och att de brukas på ett sådant sätt att olägenheter för människors hälsa inte uppkommer m.m., jfr 9 kap. 3 och 9 §§ och 26 kap. 3 § miljöbalken. I 45 § förordningen om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd anges att kommunen vid sin tillsyn bland annat ska prioritera lokaler som allmän- heten har tillgång till, däribland lokaler för vård och där yrkesmässig hygienisk behandling erbjuds.
Som nämns i avsnitt 6.3 så har en ny lag om estetiska kirurgiska ingrepp och estetiska injektionsbehandlingar föreslagits i en proposition som be- slutades av regeringen den 3 december 2020. Förslagen i den pro- positionen innebär bland annat att behandlingar med fillers kommer att omfattas av den nya lagen om estetiska kirurgiska ingrepp och estetiska injektionsbehandlingar. Sådana behandlingar kommer enligt förslaget i departementspromemorian Stärkt skydd för den enskilde vid estetiska be- handlingar (Ds 2019:20) inte längre vara anmälningspliktiga enligt förord- ningen om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd. Enligt förslagen i pro- positionen kommer IVO vara tillsynsmyndighet för de verksamheter som omfattas av den nya lagen om estetiska kirurgiska ingrepp och estetiska injektionsbehandlingar. Kommunens tillsynsansvar över lokaler där all- mänheten yrkesmässigt erbjuds hygienisk behandling föreslås samtidigt begränsas så att den inte avser verksamheter som endast omfattas av den nya lagen om estetiska kirurgiska ingrepp och estetiska injektions- behandlingar. Ändringarna och den nya lagen om estetiska kirurgiska ingrepp och estetiska injektionsbehandlingar föreslås träda i kraft den 1 juli 2021.
I departementspromemorian Anpassningar till EU:s förordningar om medicinteknik – del 2 (Ds 2019:32) gjordes bedömningen att dessa be- stämmelser är tillräckliga i och med förslagen i den nya lagen om estetiska kirurgiska ingrepp och estetiska injektionsbehandlingar och att ytterligare bestämmelser med anledning av den kommunala tillsynen inte behövdes. SKR är dock tveksamt till om kommuners arbete med tillsyn över miljö- farlig verksamhet bör utökas med information om implantat. Denna tvek- samhet gäller enligt SKR trots förslaget om en ny lag om estetiska kirurg- iska ingrepp och estetiska injektionsbehandlingar där sådana uppgifter föreslås ingå och där tillsynsansvaret föreslås övergå till IVO. Regeringen bedömer dock att regleringarna i den nya lagen om estetiska kirurgiska ingrepp och estetiska injektionsbehandlingar innebär en tillsyn av IVO som i sin omfattning är tillräcklig, men regeringen kommer att följa utvecklingen.
244
När en medlemsstat ska vidta lämpliga korrigerande åtgärder
Enligt artikel 31 i MDR-förordningen och artikel 28 i IVDR-förordningen ska tillverkare, auktoriserade representanter och importörer föra in den information om aktören som är specificerad i bilaga VI del A avsnitt 1 i det elektroniska systemet (Eudamed). När aktören är validerad av behörig myndighet rapporteras detta till Eudamed som skapar ett Eudamed- registreringsnummer (SRN) som är unikt för varje aktör. Senast ett år efter registreringen av informationen och därefter vartannat år ska den ekonom- iska aktören bekräfta att uppgifterna är korrekta. Om ingen bekräftelse har lämnats inom sex månader från dessa tidsfrister, får en medlemsstat vidta lämpliga korrigerande åtgärder på sitt territorium fram till dess att den ekonomiska aktören fullgör den skyldigheten. Det är således en medlems- stat och inte behörig myndighet som enligt bestämmelserna får vidta korrigerande åtgärder.
I tillsynsbestämmelserna i den nya lagen med kompletterande bestäm- melser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter ska det fram- gå att tillsynen över att bestämmelserna i EU-förordningarna, nämnda lag och föreskrifter meddelade med stöd av lagen ska utövas regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Den myndighet som utses till tillsynsmyndighet kan därvid vidta lämpliga åtgärder för att se till att de ekonomiska aktörerna uppfyller sina skyldigheter. Det innebär att om en ekonomisk aktör inte bekräftar uppgifterna i enlighet med bestämmelsen i artikel 31.5 i MDR-förordningen eller artikel 28.5 i IVDR-förordningen så kan tillsynsmyndigheten förelägga den ekonomiska aktören att, eventuellt vid vite, bekräfta uppgifterna. Att förelägganden som meddelas med stöd av MDR- och IVDR-förordningarna kan förenas med vite föreslås framgå av en bestämmelse i den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter (se avsnittet ovan under rubriken Anpassning av svensk rätt). Ytterligare bestämmelser i lag utöver ovan nämnda tillsynsbestämmelser behöver inte införas.
Anmälda organ
Av artikel 44 i MDR-förordningen och artikel 40 i IVDR-förordningen framgår att den nationella myndigheten med ansvar för anmälda organ fortlöpande ska övervaka de anmälda organen på sitt territorium för att säkerställa att de uppfyller kraven i bilaga VII. Enligt EU-förordningarna ska alltså myndigheten med ansvar för anmälda organ också vara tillsynsmyndighet. I tillsyns- och övervakningsuppgiften ingår enligt artiklarna 44.4 i MDR-förordningen och 40.4 i IVDR-förordningen att minst en gång om året bedöma om varje anmält organ under myndighetens ansvar fortfarande uppfyller kraven i bilaga VII. Tre år efter att ett anmält organ har anmälts och återigen vart fjärde år därefter ska en fullständig ny bedömning för att fastställa om det anmälda organet fortfarande uppfyller kraven i bilaga VII göras av myndigheten med ansvar för anmälda organ (artikel 44.10 i MDR-förordningen och artikel 40.10 i IVDR-förordning- en). Kommissionen får också meddela delegerade akter för att ändra frekvensen för fullständiga nya sådana bedömningar.
I de fall företag har ackrediterats av Styrelsen för ackreditering och tekn- isk kontroll (Swedac) och valt att åberopa ackrediteringsintyg utfärdade av Swedac, ansvarar Swedac för tillsynen av ackrediteringsintyget. Detta är
Prop. 2020/21:172
245
Prop. 2020/21:172 också ett krav enligt artikel 5.3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 765/2008 av den 9 juli 2008 om krav för ackreditering och marknadskontroll i samband med saluföring av produkter och upphävande av förordning (EEG) nr 339/93. Enligt denna artikel ska nationella ackrediteringsorgan utöva tillsyn över de organ för bedömning av överens- stämmelse som de har utfärdat ackrediteringsintyg för.
246
I frågan om tillsyn över anmälda organ görs det samma bedömning i denna proposition som gjordes i propositionen Anpassningar till EU:s nya förordningar om medicintekniska produkter – del 1 (prop. 2016/17:197). Det innebär att Swedac utövar tillsyn över de anmälda organ som ackredit- erats av Swedac och att den ansvariga myndigheten för anmälda organ ut- övar tillsyn över de anmälda organ som utsetts i enlighet med MDR- och IVDR-förordningarna. Som anges i avsnitt 7 föreslås det att Läkemedels- verket även fortsättningsvis är ansvarig myndighet för anmälda organ.
Marknadskontroll
I artiklarna 93–100 i MDR-förordningen och 88–95 i IVDR-förordningen finns bestämmelser om marknadskontroll. Marknadskontroll kan ses som en form av tillsyn. Marknadskontrollen är inriktad på att granska de pro- dukter som släppts ut på marknaden för att se om dessa uppfyller gällande krav. Genom marknadskontrollen kontrollerar behörig myndighet att de produkter som släpps ut på marknaden överensstämmer med unionslag- stiftningen och att produkterna inte utgör ett hot mot hälsa, säkerheten eller andra aspekter av skyddet av allmänintresse (jfr artiklarna 2.61 och 93.1 i MDR-förordningen och artiklarna 2.64 och 88.1 i IVDR-förordningen).
Av skäl 26 i ingressen till MDR-förordningen och skäl 24 i ingressen till IVDR-förordningen framgår att de produkter som omfattas av förordning- arna även omfattas av de bestämmelser om marknadskontroll i unionen och kontroll av produkter som förs in på unionsmarknaden som anges i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 765/2008 av den 9 juli 2008 om krav för ackreditering och marknadskontroll i samband med salu- föring av produkter och upphävande av förordning (EEG) nr 339/93. I svensk rätt finns kompletterande bestämmelser till den EU-förordningen i förordningen (2014:1039) om marknadskontroll av varor och annan när- liggande tillsyn. I den förordningen finns en förteckning över marknads- kontrollmyndigheter som ingår i Marknadskontrollrådet. Bland dessa marknadskontrollmyndigheter finns Läkemedelsverket. Av skäl 27 i ingressen till MDR-förordningen och skäl 25 i ingressen till IVDR-förord- ningen anges det dock att för att de relevanta aktörerna lättare ska förstå de krav som fastställs i MDR- och IVDR-förordningarna och därmed följa dem i större utsträckning anges det i MDR- och IVDR-förordningarna vilka allmänna skyldigheter som de olika ekonomiska aktörerna har vid saluföring av produkter.
Bestämmelserna om marknadskontroll i förordning (EU) nr 765/2008 upphävs i samband med att Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2019/1020 om marknadskontroll och överensstämmelse för produkt- er och om ändring av direktiv 2004/42/EG och förordningarna (EG) nr 765/2008 och (EU) nr 305/2011 blir fullt tillämpligt den 16 juli 2021. Bestämmelser om marknadskontroll kommer således att finnas i den nya EU-förordningen, EU:s marknadskontrollförordning. Emellertid ska EU:s
marknadskontrollförordning inte tillämpas i den mån det finns särskilda bestämmelser med samma syfte i harmoniserad unionslagstiftning som på ett mer specifikt sätt reglerar särskilda aspekter av marknadskontroll och tillsyn (artikel 2.1). Sådana bestämmelser som mer specifikt reglerar sär- skilda aspekter av marknadskontroll och tillsyn får anses finnas i MDR- och IVDR-förordningarna. Dessa bestämmelser i MDR- och IVDR-för- ordningarna gäller således framför EU:s marknadskontrollförordning. För- slag till anpassningar av svensk rätt till EU:s marknadskontrollförordning har lämnats i betänkandet Enhetlig och effektiv marknadskontroll (SOU 2020:49). Eventuella lagändringar som den EU-förordningen föranleder kommer att behandlas i det lagstiftningsarbetet.
När det kommer till marknadskontrollsbestämmelserna i EU-förord- ningarna om medicintekniska produkter så är det inte endast tillverkare och auktoriserade representanter som kan kontaktas av behöriga myndig- heter, såsom var fallet i EU-direktiven, utan även distributörer och importörer kan kontaktas av de behöriga myndigheterna.
Behöriga myndigheter ska göra lämpliga kontroller av produkterna. Dessa kontroller görs genom granskning av dokument, fysiska kontroller och laboratoriekontroller.
Behöriga myndigheter ska under vissa förutsättningar vidta åtgärder med stöd av bestämmelserna i artiklarna 93–98 i MDR-förordningen och artiklarna 88–93 i IVDR-förordningen. Dessa åtgärder består i att kräva dokumentation och information, att kräva att utan kostnad få provexemplar eller tillgång till produkten och att göra anmälda och, om det behövs, oan- mälda inspektioner av lokaler (artikel 93.3 i MDR-förordningen och artikel 88.3 i IVDR-förordningen).
De berörda myndigheterna får begära att ekonomiska aktörer vidtar korrigerande åtgärder eller drar tillbaka en produkt från marknaden. Myndigheterna får även begära att ekonomiska aktörer begränsar till- handahållandet av produkten på marknaden, förenar tillhandahållandet av produkten med vissa krav eller återkallar produkten. Behöriga myndigheter får även beslagta, förstöra eller på annat sätt göra produkter obrukbara om produkten utgör en oacceptabel risk eller är förfalskad. Myndigheterna får även vidta dessa åtgärder för att skydda folkhälsan.
I Sverige har Läkemedelsverket utsetts till den behöriga myndigheten som ansvarar för genomförandet av bestämmelserna i MDR- och IVDR- förordningarna. Detta anges i 1 a § förordningen (2007:1205) med instruk- tion för Läkemedelsverket. Läkemedelsverket är således den myndighet som ska vidta de åtgärder som anges i artiklarna 93–98 i MDR-förordning- en respektive 88–93 IVDR-förordningen och myndigheten ska då åberopa relevant artikel i sitt beslut. Som anges i avsnittet ovan under rubriken Anpassning av svensk rätt får den myndighet som regeringen utser till tillsynsmyndighet även besluta om föreläggande med vite. Sådana beslut kan tillsynsmyndigheten fatta med stöd av tillsynsreglerna i den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekn- iska produkter. Tillsynsbestämmelserna gör det därmed möjligt att besluta om administrativa sanktioner som är effektiva, proportionella och avskräckande (jfr artikel 113 i MDR-förordningen, artikel 106 i IVDR- förordningen och avsnitt 15).
Prop. 2020/21:172
247
Prop. 2020/21:172
248
Samarbete med Tullverket
Marknadskontroll omfattar även kontroll av produkter som förs in till Sverige från tredjeländer. I Sverige är det Tullverket som utför kontroller av varor som förs in i och ut ur landet. Tullverket har således en viktig roll i marknadskontrollarbetet även om myndigheten inte utför marknads- kontroll i egentlig mening eftersom myndigheten inte har de specifika kun- skaper som krävs för att på ett säkert sätt kunna avgöra om produktsäker- hetskraven är uppfyllda. Tullverket har emellertid ett gott samarbete med respektive marknadskontrollmyndighet.
Av artikel 93.10 i MDR-förordningen och artikel 88.10 i IVDR-förord- ningen framgår det att om mer än en myndighet ansvarar för marknads- kontroll och yttre gränskontroll i en medlemsstat, ska dessa myndigheter samarbeta med varandra genom att sinsemellan dela med sig av informa- tion som är relevant för deras roll och uppgifter. Som anges i avsnittet ovan under rubriken Marknadskontroll så framgår det av skäl 26 i ingressen till MDR-förordningen och skäl 24 i ingressen till IVDR-förordningen att de bestämmelser om marknadskontroll i unionen och kontroll av produkter som förs in på unionsmarknaden som fastställs i förordning (EU) nr 765/2008 om krav för ackreditering och marknadskontroll i samband med saluföring av produkter ska tillämpas på de produkter som omfattas av MDR- och IVDR-förordningarna. Samarbetet mellan myndigheter som ansvarar för marknadskontroll och yttre gränskontroll regleras i bestäm- melserna i förordning (EG) nr 765/2008 och i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 764/2008 av den 9 juli 2008 om förfaranden för tillämpning av vissa nationella tekniska regler på produkter som lagligen saluförts i en annan medlemsstat och om upphävande av beslut nr 3052/98/EG. Därtill finns kompletterande bestämmelser i förordningen om marknadskontroll av varor och annan närliggande tillsyn och i tullför- ordningen (2016:287). Ytterligare bestämmelser med anledning av artikel
93.10i MDR-förordningen och artikel 88.10 i IVDR-förordningen be- döms inte behövas. Eventuella bestämmelser kan dock komma att införas vid anpassningen av svensk rätt till EU:s marknadskontrollförordning. De anpassningarna kommer att göras i ett separat lagstiftningsarbete.
Åtgärder som ska vidtas av en medlemsstat med anledning av marknads- kontroll
I artiklarna 95.6, 95.7 och 96–98 i MDR-förordningen och artiklarna 90.6,
90.7och 91–93 i IVDR-förordningen anges åtgärder som medlemsstaterna kan vidta. I dessa bestämmelser är det således medlemsstaterna, och inte behöriga myndigheter, som pekas ut att vidta åtgärderna. Bland de åtgärder som ska vidtas är att informera kommissionen och de andra medlemsstat- erna om relevanta kompletterande uppgifter som de har tillgång till med avseende på den berörda produktens bristande överensstämmelse med kraven och om eventuella åtgärder som de vidtagit rörande produkten. Ett annat exempel är att en berörd medlemsstat under vissa villkor ska vidta lämpliga åtgärder för att begränsa eller förbjuda tillhandahållandet av pro- dukten på marknaden eller säkerställa att den återkallas eller dras tillbaka från marknaden. Medlemsstaten ska också underrätta kommissionen och de andra medlemsstaterna om dessa åtgärder.
Regeringen bör ge relevant myndighet i uppgift att vidta de åtgärder som Prop. 2020/21:172 en medlemsstat kan vidta enligt artiklarna 95.6, 95.7 och 96–98 i MDR-
förordningen och artiklarna 90.6, 90.7 och 91–93 i IVDR-förordningen. Den myndigheten bör även vara mottagare för den information som den Europeiska kommissionen ska vidarebefordra till eller göra tillgänglig för medlemsstater enligt ovan nämnda artiklar. Regeringen kan utse relevant myndighet i förordning med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen.
God administrativ praxis
Av artikel 99 i MDR-förordningen och artikel 94 i IVDR-förordningen framgår det att behöriga myndigheter ska ange vilka bestämmelser i MDR- förordningen respektive IVDR-förordningen som åtgärderna grundas på. Om en åtgärd riktar sig till en specifik ekonomisk aktör ska den behöriga myndigheten utan dröjsmål underrätta den berörda ekonomiska aktören om den åtgärden, och ska samtidigt informera den ekonomiska aktören om vilka rättsmedel som står till förfogande enligt den berörda medlemsstat- ens lagstiftning eller administrativa praxis och vilka tidsfrister som gäller för sådana rättsmedel. Om åtgärderna är allmänt tillämpliga, ska de offent- liggöras på lämpligt sätt. Med undantag för de fall då det krävs omedelbara åtgärder vid oacceptabel risk för människors hälsa eller säkerhet, ska den berörda ekonomiska aktören innan några åtgärder antas ges tillfälle att lägga fram sina synpunkter för den behöriga myndigheten inom en lämplig tidsfrist som anges tydligt. Om åtgärder vidtagits utan att den ekonomiska aktören har fått möjlighet att lägga fram sina synpunkter ska denne ges möjlighet att göra detta så snart som möjligt, och den vidtagna åtgärden ska ses över omedelbart därefter. Alla åtgärder som antagits ska omedel- bart upphävas eller ändras när den ekonomiska aktören har kunnat visa att den vidtagit effektiva korrigerande åtgärder och att produkten uppfyller kraven i denna förordning.
De behöriga myndigheterna ska via det elektroniska systemet underrätta det berörda anmälda organet och myndigheten med ansvar för det anmälda organet om den vidtagna åtgärden.
Det kan nämnas att beslut som fattas av en tillsynsmyndighet eller marknadskontrollmyndighet och åtgärder som vidtas av dessa myndig- heter omfattas av förvaltningslagen. Denna lag uppfyller de åtaganden som anges i artikel 99 i MDR-förordningen och artikel 94 i IVDR-förordning- en. Bland annat anges det i 32–33 §§ förvaltningslagen att beslut ska vara motiverade och att parten så snart som möjligt ska underrättas om beslutet och om eventuella möjligheter att överklaga det. Några ytterligare bestäm- melser i lag eller förordning bedöms inte behövas för att anpassa svensk rätt till dessa artiklar.
11.2 | Polismyndigheten eller |
|
| Kronofogdemyndigheten |
|
|
| |
Regeringens förslag: Polismyndigheten ska på begäran av en tillsyns- |
| |
myndighet lämna den hjälp som behövs när tillsynsmyndigheten vidtar |
| |
åtgärder eller verkställer beslut som har meddelats med stöd av EU- |
| |
förordningarna, den nya lagen med kompletterande bestämmelser till | 249 |
Prop. 2020/21:172 EU-förordningarna och de föreskrifter som har meddelats med stöd av den lagen, om
250
1.det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden inte kan utföras utan att en polismans särskilda befogenheter enligt 10 § polislagen behöver tillgripas, eller
2.det annars finns synnerliga skäl.
En tillsynsmyndighet ska även få begära handräckning av Krono- fogdemyndigheten för att genomföra åtgärderna eller verkställa beslut- en. Vid handräckning ska bestämmelserna i utsökningsbalken om verk- ställighet av förpliktelser som inte avser betalningsskyldighet, avhys- ning eller avlägsnande gälla.
Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Enligt promemorians förslag kan biträde lämnas för åtgärder och beslut som meddelats med stöd av lagen eller de EU-bestämmelser som lagen kompletterar. Vidare anges det inte i promemorians förslag att utsök- ningsbalkens regler för handräckning ska gälla och i vilken omfattning de bestämmelserna ska tillämpas.
Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till eller har inte lämnat synpunkter på promemorians förslag. Kronofogde- myndigheten anser att det i lagen ska framgå vilka bestämmelser som ska gälla vid handräckning och att det bör övervägas om grundavgift ska få tas ut även när handräckning sker utan en exekutionstitel.
Skälen för regeringens förslag: Enligt 12 § lagen om medicintekniska produkter har en tillsynsmyndighet rätt att få handräckning av Krono- fogdemyndigheten för att genomföra åtgärder som behövs för att få upp- lysningar och handlingar samt tillgång till områden, lokaler och andra utrymmen.
Frågan är om denna bestämmelse bör överföras till den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter. Det noteras att en majoritet av de marknadskontrollmyndighet- er som omfattas av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 765/2008 av den 9 juli 2008 om krav för ackreditering och marknads- kontroll i samband med saluföring av produkter och upphävande av för- ordning (EEG) nr 339/93 har rätt till biträde av Polismyndigheten i sin kontrollverksamhet. Några myndigheter får begära handräckning av Kronofogdemyndigheten för detta ändamål.
När det finns risk för hot eller handgripligheter i samband med utövandet av kontrollen bör det vara möjligt att begära biträde av Polismyndigheten. Biträde bör dock endast kunna begäras i sådana situationer där det finns ett verkligt behov av Polismyndighetens särskilda befogenheter att använda våld. Det finns därför anledning att närmare ange förutsättning- arna för en sådan begäran på det sätt som i dag förekommer i ett flertal lagstiftningar, t.ex. i 3 § lagen (2018:125) med kompletterande bestäm- melser till EU:s förordning om personlig skyddsutrustning. Enligt dessa bestämmelser får hjälp begäras av Polismyndigheten endast om det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden inte kan utföras utan att en polismans särskilda befogenheter enligt 10 § polislagen (1984:387) behöver tillgripas eller om det annars finns synnerliga skäl. En marknadskontrollmyndighet kan t.ex. begära hjälp av Polismyndigheten
om den ekonomiska aktören vägrar tillträde till lokalerna. Det kan vara fråga om synnerliga skäl om det finns en överhängande risk för att pro- dukter eller handlingar kommer att förstöras och det inte finns möjlighet att avvakta tills verkställigheten löses på annat sätt. Om det finns behov av att avlägsna fysiska hinder för att kunna genomföra en kontroll, kan det vara mer ändamålsenligt att myndigheterna – i stället för att begära hjälp av Polismyndigheten – har möjlighet att begära handräckning av Krono- fogdemyndigheten. Eftersom behovet av biträde alltså kan variera bör myndigheterna ha möjlighet att vända sig antingen till Polismyndigheten eller till Kronofogdemyndigheten beroende på omständigheterna i det en- skilda fallet. Bestämmelsen bör även omfatta en möjlighet att ansöka om biträde av Kronofogdemyndigheten i enlighet med resonemanget ovan. Biträde kan lämnas om det behövs när myndigheten vidtar åtgärder eller verkställer beslut enligt EU-förordningarna, den nya lagen med komplett- erande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter eller de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. I promemorian föreslogs det att biträde kunde lämnas vid åtgärder och beslut som med- delats enligt den nya lagen eller de EU-bestämmelser som den lagen kom- pletterar. I jämförelse med lagförslaget i promemorian ska lagbestämmels- en utformas så att biträde kan ges i samma omfattning som det tillsynsan- svar tillsynsmyndigheten har, dvs. även gällande åtgärder och beslut som har meddelats med stöd av de föreskrifter som har meddelats med stöd av den nya lagen.
När det gäller utformningen av bestämmelsen om Kronofogdemyndig- hetens biträde så efterlyser Kronofogdemyndigheten ett förtydligande om vilka bestämmelser om handräckning som ska tillämpas. Regeringen anser att det i bestämmelsen bör framgå att vid handräckning ska bestämmelser- na i utsökningsbalken om verkställighet av förpliktelser som inte avser betalningsskyldighet, avhysning eller avlägsnande gälla. Bestämmelsen utformas i enlighet med handräckningsbestämmelsen i 2 kap. 2 § lagen (2019:277) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om transparens i transaktioner för värdepappersfinansiering och om åter- användning.
Kronofogdemyndigheten påpekar att det bör övervägas om grundavgift ska få tas ut även när handräckning sker utan att det finns en exekutions- titel. Myndigheten anser att den bör få täckning för kostnaden som är för- knippad med handläggningen av målet. Enligt förslaget ska tillsyns- myndigheten få begära handräckning av Kronofogdemyndigheten. Det innebär att det inte är fråga om verkställighet av ett beslut om handräck- ning och verkställigheten grundar sig då inte på en exekutionstitel. Krono- fogdemyndigheten har i sådana fall inget stöd att påföra grundavgift i ärendet (5–6 §§ förordningen [1992:1094] om avgifter vid Kronofogde- myndigheten). Handräckning på begäran av en tillsynsmyndighet bedöms endast komma att ske i sällsynta undantagsfall. Det bedöms därmed inte nödvändigt att i dagsläget införa avgifter för de aktuella ärendena.
Prop. 2020/21:172
251
Prop. 2020/21:172 12 | Sekretess och tystnadsplikt |
252
12.1Sekretess för uppgifter som ska hanteras i enlighet med MDR- och IVDR-förordningarna
Regeringens bedömning: Med undantag av vad som anges i avsnitt
12.2.och 12.3 så krävs det inga lagändringar för den sekretess som ska gälla för uppgifter som hanteras i enlighet med MDR-och IVDR- förordningarna.
Promemorians förslag och bedömning överensstämmer med regeringens bedömning.
Remissinstanserna: Ingen remissinstans har yttrat sig särskilt över promemorians bedömning.
Skälen för regeringens bedömning
IMDR- och IVDR-förordningarna regleras den information, de uppgifter och de data som ska skickas mellan de ekonomiska aktörerna, de behöriga myndigheterna, medlemsstaterna och kommissionen. I vissa fall, exempel- vis gällande egentillverkade produkter i artikel 5.5 i MDR-förordningen och artikel 5.5 i IVDR-förordningen ska uppgifter lämnas av hälso- och sjukvårdsinstitutioner. I många fall ska informationen lämnas genom de elektroniska system som EU-databasen för medicintekniska produkter ska innehålla (artikel 33 i MDR-förordningen och artikel 30 i IVDR-förord- ningen). Denna databas kallas för Eudamed och det är sju elektroniska system som ska ingå i den databasen. Dessa elektroniska system är följande:
a)Det elektroniska system för registrering av produkter som avses i artikel 29.4 i MDR-förordningen och artikel 26 i IVDR-förordningen.
b)Den UDI-databas som avses i artikel 28 i MDR-förordningen och artikel 25 i IVDR-förordningen.
c)Det elektroniska system för registrering av ekonomiska aktörer som avses i artikel 30 i MDR-förordningen och artikel 27 i IVDR-förordning- en.
d)Det elektroniska system för anmälda organ och intyg som avses i artikel 57 i MDR-förordningen och artikel 52 i IVDR-förordningen.
e)Det elektroniska system för kliniska prövningar och prestandastudier som avses i artikel 73 i MDR-förordningen respektive artikel 69 i IVDR- förordningen.
f)Det elektroniska systemet för säkerhetsövervakning och för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden som avses i artikel 92 i MDR-förordningen och artikel 87 i IVDR-förordningen.
g)Det elektroniska system för marknadskontroll som avses i artikel 100 i MDR-förordningen och artikel 95 i IVDR-förordningen.
EU-förordningarnas bestämmelser om att hålla vissa uppgifter hemliga
Artikel 109 i MDR-förordningen och artikel 102 i IVDR-förordningen innehåller bestämmelser om sekretess. Av artikel 109.1 i MDR-förord-
ningen och artikel 102.1 i IVDR-förordningen framgår att de parter som Prop. 2020/21:172 berörs av tillämpningen av EU-förordningarna ska respektera konfiden-
tialitet när det gäller den information och de uppgifter som de får när de fullgör sina uppgifter och som avser
a)personuppgifter i enlighet med direktiv 95/46/EG,
b)fysiska eller juridiska personers affärshemligheter och företagshem- ligheter, inklusive immateriella rättigheter, om det inte föreligger ett all- mänintresse av att uppgifterna utlämnas, och
c)ett effektivt genomförande av MDR-förordningen respektive IVDR- förordningen, särskilt med avseende på inspektioner, utredningar eller revisioner.
Direktiv 95/46/EG (dataskyddsdirektivet) ersattes den 25 maj 2018 av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 av den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphäv- ande av direktiv 95/46/EG (allmän dataskyddsförordning), nedan be- nämnd EU:s dataskyddsförordning. Av artikel 94.2 i EU:s data-skyddsför- ordning framgår att hänvisningar till dataskyddsdirektivet ska anses som hänvisningar till EU:s nya dataskyddsförordning. Därmed kommer hän- visningen till direktiv 95/46/EG i EU-förordningarna om medicintekniska produkter att vara en hänvisning till EU:s nya dataskyddsförordning.
I artikel 109.2 i MDR-förordningen och artikel 102.2 i IVDR-förord- ningen framgår det att, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 109.1
iMDR-förordningen respektive artikel 102.1 i IVDR-förordningen, ska sådan information som på konfidentiell basis utbyts mellan behöriga myndigheter och mellan behöriga myndigheter och kommissionen inte lämnas ut utan föregående överenskommelse med den myndighet som lämnade informationen.
Av artikel 109.3 i MDR-förordningen och artikel 102.3 i IVDR-förord- ningen framgår att sekretessbestämmelserna inte påverkar kommission- ens, medlemsstaternas och de anmälda organens rättigheter och skyldig- heter när det gäller att utbyta information och utfärda varningar och inte heller de berörda personernas straffrättsliga skyldighet att lämna informa- tion. Därtill får kommissionen och medlemsstaterna i enlighet med artikel 109.4 i MDR-förordningen och artikel 102.4 i IVDR-förordningen utbyta konfidentiell information med de tillsynsmyndigheter i tredjeländer med vilka de har slutit bilaterala eller multilaterala avtal om konfidentialitet.
Bestämmelserna om konfidentialitet i artikel 109 i MDR-förordningen och artikel 102 i IVDR-förordningen gäller i den omfattning inget annat anges i förordningarna eller i nationell rätt rörande sekretess. Eftersom det finns särskilda bestämmelser om sekretess för kliniska prövningar och pre- standastudier i artikel 73.3 i MDR-förordningen och artikel 69.3 i IVDR- förordningen så gäller inte artikel 109 i MDR-förordningen och artikel 102
iIVDR-förordningen på dessa områden. Den sekretess som gäller enligt artikel 73.3 i MDR-förordningen och artikel 69.3 i IVDR-förordningen be- handlas nedan i avsnitt 12.2.
Ytterligare en bestämmelse om konfidentialitet
Enligt artikel 44.12 i MDR-förordningen och artikel 40.12 i IVDR-förord-
ningen ska en medlemsstat minst en gång om året lämna en rapport till
253
Prop. 2020/21:172 kommissionen och samordningsgruppen för medicintekniska produkter om sin övervakning och bedömning på plats av anmälda organ och, i tillämpliga fall, dotterbolag och underleverantörer. Rapporten ska inne- hålla närmare uppgifter om resultatet av denna verksamhet och ska be- handlas konfidentiellt av samordningsgruppen för medicintekniska pro- dukter och kommissionen, men ska innehålla en sammanfattning som ska göras allmänt tillgänglig. Sammanfattningen av rapporten ska läggas in i det elektroniska system som avses i artikel 57 i MDR-förordningen och artikel 52 i IVDR-förordningen.
Sekretess för uppgifter i EU-databasen
Direktåtkomst och allmän handling
Läkemedelsverket kommer att få tillgång genom direktåtkomst till de upp- gifter som finns i Eudamed. Uppgifter i utländska databaser som en svensk myndighet har direktåtkomst till utgör allmänna handlingar hos myndigheten, om uppgifterna ingår i en s.k. färdig elektronisk handling eller om de kan sammanställas med rutinbetonade åtgärder och utan an- vändning av förbjudna sökbegrepp (jfr prop. 2011/12:157 s. 8). Därmed kan uppgifter i Eudamed anses inkomna till och förvarade hos Läke- medelsverket i tryckfrihetsförordningens mening och ska på begäran lämnas ut om någon sekretessbestämmelse inte är tillämplig. Det bör dock nämnas att det i 2 kap. 14 § tryckfrihetsförordningen finns undantag från vad som är en allmän handling. Ett av dessa undantag är den s.k. biblio- teksregeln. Biblioteksregeln syftar till att undanta en viss kategori av handlingar från de hos myndigheten förvarade allmänna handlingarna, nämligen sådana som ska anses ingå i myndighetens bibliotek. Med ett bibliotek avses en samling handlingar som är organiserade på ett sådant sätt att samlingen enligt vanligt språkbruk är att betrakta som ett bibliotek (prop. 1975/76:160 s. 179 f.). Även upptagningar i form av databaser omfattas av biblioteksregeln. Kravet är att myndigheten använder upptagningen på samma sätt som man använder litteratur i ett bibliotek, dvs. för att söka information (se RÅ 1986 not. 290). Det är möjligt att uppgifter som kommer att finnas i Eudamed kan komma att omfattas av biblioteksregeln och därmed inte anses utgöra allmänna handlingar.
I de fall uppgifterna i databasen är att anse som allmänna handlingar kan följande anföras. De uppgifter som enligt EU-förordningarna ska omfattas av konfidentialitet ska inte lämnas ut av svenska myndigheter. Således bör sådana uppgifter i allmänna handlingar omfattas av sekretess. Även om en EU-förordning är direkt tillämplig i Sverige ska en sekretessbestämmelse i en EU-rättsakt motsvaras av en tillämplig bestämmelse eller hänvisning
ioffentlighets- och sekretesslagen (2009:400, förkortad OSL). Detta med beaktande av att det i 2 kap. 2 § tryckfrihetsförordningen anges att en begränsning av offentlighetsprincipen ska anges i särskild lag eller, om det
ivissa fall är lämpligare, i en annan lag vartill den särskilda lagen hänvisar. Därmed uppstår fråga om svensk rätt behöver anpassas till vad som anges
iartikel 109 i MDR-förordningen och artikel 102 i IVDR-förordningen.
Sekretess för uppgifter vid Läkemedelsverkets utredning, tillståndsgivning och tillsyn
254
Enligt artikel 109.1 b och c i MDR-förordningen och artikel 102.1 b och c i IVDR-förordningen ska uppgifter kunna hållas hemliga för att skydda information som rör affärs- och företagshemligheter och för att säkerställa ett effektivt genomförande av respektive förordning, särskilt med avse- ende på inspektioner, utredningar eller revisioner.
Sekretess gäller enligt 30 kap. 23 § OSL, i den utsträckning regeringen meddelar föreskrifter om det, i en statlig myndighets verksamhet som består i bland annat utredning, tillståndsgivning eller tillsyn med avseende på produktion, handel eller näringslivet i övrigt för uppgift om en enskilds affärs- eller driftförhållanden, om det kan antas att den enskilde lider skada om uppgiften röjs. Detsamma gäller för uppgift om andra ekonomiska eller personliga förhållanden för den som har trätt i affärsförbindelse eller liknande förbindelse med den som är föremål för myndighetens verksamhet. Det sistnämnda skyddet är emellertid starkare i och med att det här inte uppställs något skaderekvisit. I stället råder absolut sekretess. Att sekretess även kan gälla för den som trätt i affärsförbindelse eller likn- ande förbindelse har ansetts behövas eftersom verksamhet av det slag som avses i paragrafen kan ge en myndighet kännedom också om andra för- hållanden hos tredje man än sådana som kan betecknas som affärs- eller driftförhållanden m.m. Som exempel kan Läkemedelsverkets tillsynsverk- samhet enligt läkemedels- och narkotikaförfattningarna tänkas medföra kännedom om mycket ömtåliga personliga förhållanden rörande personer som står i kontakt med den som inspekteras (jfr Offentlighets- och sekretesslagen – En kommentar, Lenberg m.fl.). Som nämnts gäller sekretessen enligt 30 kap. 23 § OSL endast i den utsträckning som regeringen föreskrivit det. Regeringen har i 9 § offentlighets- och sekretessförordningen (2009:641, förkortad OSF), och punkt 33 i dess bilaga föreskrivit att uppgifter inom ramen för statliga myndigheters verk- samhet som består i utredning, tillståndsgivning och tillsyn enligt lagen (1993:584) om medicintekniska produkter kan bli föremål för sekretess. Enligt punkt 33 gäller dock inte sekretess för enskilds affärs- eller driftför- hållanden, uppfinningar eller forskningsresultat vid tillsyn över produkt- säkerheten hos varor som är avsedda för konsumenter eller kan antas komma att användas av konsumenter, om intresset av allmän kännedom om förhållande som rör risk för skada på person har sådan vikt att uppgift- en bör lämnas ut. Sekretessen gäller inte heller för uppgifter i tillsynsverk- samheten vad gäller anmälda organ som avses i 9 a § första stycket lagen om medicintekniska produkter om intresset av allmän kännedom om för- hållande som rör människors hälsa, miljön eller redligheten i handeln eller ett liknande allmänintresse har sådan vikt att de bör lämnas ut. Sekretessen gäller inte heller för uppgifter som ska offentliggöras enligt 2 kap. 18 § läkemedelsförordningen (2015:458).
Regler om medicintekniska produkter finns i lagen om medicintekniska produkter och sekretess finns därmed i ärenden som rör utredning, till- ståndsgivning och tillsyn enligt den lagen.
När regleringen i MDR-förordningen ska börja tillämpas bör bestäm- melserna i OSF ses över så att uppgifter vid Läkemedelsverkets utredning, tillståndsgivning och tillsyn kan omfattas av sekretess i den omfattning som anges i EU-förordningarna. Enligt artikel 109.1 b i MDR-förordning- en och artikel 102.1 b i IVDR-förordningen ska sekretess om information som rör affärs- och företagshemligheter inte gälla om det finns ett allmänt
Prop. 2020/21:172
255
Prop. 2020/21:172 intresse av att lämna ut uppgifterna. Dessa begränsningar får beaktas när bestämmelserna i OSF ses över.
Sekretess vid revision eller annan granskning
Av artikel 109.1 c i MDR-förordningen och artikel 102.1 c i IVDR-förord- ningen framgår att uppgifter ska kunna hållas hemliga vid revision. I 17 kap. 1 § OSL anges att sekretess gäller för uppgift om planläggning eller andra förberedelser för sådan inspektion, revision eller annan gransk- ning som en myndighet ska göra, om det kan antas att syftet med gransk- ningsverksamheten motverkas om uppgiften röjs. Bestämmelsen syftar till att skydda uppgifter om planläggning eller annan förberedelse för gransk- ning av olika slag såsom exempelvis uppgifter som rör de personer eller myndigheter som ska bli föremål för granskning, tiden för granskningen och granskningsplaner. Bestämmelsen har i praxis inte ansetts generellt tillämplig på allt material i ett granskningsärende utan endast på uppgifter som angår förberedelser inför en förestående granskning (Kammarrätten i Stockholm, dom den 24 maj 2000, mål nr 2303–2000). Denna bestäm- melse motsvarar således endast till vissa delar den sekretess som krävs enligt artikel 109 i MDR-förordningen och artikel 102 i IVDR- förordningen.
Sekretess för övriga uppgifter i databasen
Som ovan nämns anges det i artikel 109.1 c i MDR-förordningen och artikel 102.1 c i IVDR-förordningen att uppgifter ska vara konfidentiella för ett effektivt genomförande av respektive förordning, särskilt med avse- ende på inspektioner, utredningar eller revisioner. Uppgifter med anled- ning av inspektioner, utredningar och revisioner framkommer under till- ståndsprövningar, tillsyn och marknadskontroller och bör i stora delar innehålla affärshemligheter som kan sekretessbeläggas enligt 30 kap. 23 § OSL. Emellertid kan den aktuella kommunikationen även omfatta information om myndigheters beredningsunderlag, tidsplaner m.m. Därtill kan det komma att finnas uppgifter i Eudamed om utredningar och tillsyn av produkter som inte ska tillhandahållas i Sverige.
Arbete pågår om databasens utformning. För det fall Läkemedelsverket kan komma att få direkttillgång även till ovan nämnda uppgifter kan dessa uppgifter, beroende på deras karaktär, komma att anses vara undantagna från vad som är en allmän handling i enlighet med den s.k. biblioteksregeln i 2 kap. 14 § tryckfrihetsförordningen. Som ovan anförs syftar denna regel till att undanta en viss kategori av handlingar från de hos myndigheten förvarade allmänna handlingarna, nämligen sådana som ska anses ingå i myndighetens bibliotek. Med ett bibliotek avses en samling handlingar som är organiserade på ett sådant sätt att samlingen enligt vanligt språkbruk är att betrakta som ett bibliotek (prop. 1975/76:160 s. 179 f.). Om denna regel inte kan anses tillämpbar på en viss handling kan den handlingen anses vara en allmän handling.
Sekretess kan i vissa delar gälla enligt 17 kap. 1 § OSL men bedöms inte omfatta alla uppgifter som ska vara konfidentiella enligt MDR- och IVDR- förordningarna.
256
Enligt 15 kap. 1 a § OSL gäller sekretess för uppgift som en myndighet har fått från ett utländskt organ på grund av en bindande EU-rättsakt om det kan antas att Sveriges möjlighet att delta i det internationella samarbete som avses i rättsakten försämras om uppgiften röjs. Vidare gäller motsvar- ande sekretess för uppgift som en myndighet har inhämtat i syfte att över- lämna den till ett utländskt organ i enlighet med en sådan rättsakt.
Sekretessregleringen enligt 15 kap. 1 a § OSL kan t.ex. omfatta kon- fidentiella uppgifter mellan medlemsstaterna vid utarbetandet av utred- ningsrapporter och uppgifter om produkter som berör andra länder än Sverige men som Läkemedelsverket kommer att få tillgång till genom Eudamed. Regeringen bedömer att 15 kap. 1 a § OSL kan tillämpas när det gäller de uppgifter som ska hållas hemliga enligt artikel 109 i MDR- förordningen och artikel 102 i IVDR-förordningen, men som inte omfattas av 17 kap. 1 § eller 30 kap. 23 § OSL.
Ytterligare om utbyte av information mellan medlemsstater och kommissionen
Av artikel 109.2 i MDR-förordningen och artikel 102.2 i IVDR-förord- ningen framgår att information som utbyts på konfidentiell basis mellan behöriga myndigheter och mellan behöriga myndigheter och kommission- en inte ska lämnas ut utan föregående överenskommelse med den mynd- ighet som lämnade informationen. Dessa begränsningar för att lämna ut uppgifter ska dock inte påverka tillämpningen av bestämmelserna om kon- fidentialitet i artikel 109.1 i MDR-förordningen och artikel 102.1 i IVDR- förordningen.
Artikel 109.2 i MDR-förordningen och artikel 102.2 i IVDR-förordning- en innebär att i det fall en medlemsstat avser att lämna ut konfidentiella uppgifter som den fått från en annan medlemsstat så ska den första med- lemsstaten fråga den andra medlemsstaten om informationen får lämnas ut.
I OSL finns sekretessbestämmelser där hänsyn tas till viljan hos den som lämnat uppgifterna, exempelvis 17 kap. 7 och 7 a §§ och 29 kap. 13 § OSL. Detta talar för att en liknande bestämmelse bör införas i OSL även gällande artikel 109.2 i MDR-förordningen och artikel 102.2 i IVDR-för- ordningen.
Bestämmelsen i 15 kap. 1 a § OSL tillkom efter det att ovan nämnda bestämmelser beslutats. Syftet med bestämmelsen är att säkerställa att svenska myndigheter kan uppfylla internationella förpliktelser om sekretess och tystnadsplikt, i den utsträckning detta krävs för att Sverige ska kunna delta i det internationella samarbetet. Av propositionen Sekretess i det internationella samarbetet (prop. 2012/13:192) framgår bland annat att vid bedömningen om Sveriges möjligheter att delta i det internationella samarbetet försämras om uppgiften röjs, så kan en svensk myndighet skyndsamt ta kontakt med den utlämnande myndigheten för att utreda förhållandena i det enskilda fallet. Gäller sekretess för uppgifterna hos den utländska myndigheten eller det mellanstatliga organet är utgångs- punkten typiskt sett att skaderekvisitet är uppfyllt, dvs. att det kan antas att Sveriges möjlighet att delta i internationella samarbeten som avses i rätts- akten försämras om uppgiften röjs.
Prop. 2020/21:172
257
Prop. 2020/21:172 Det bedöms att kraven på en föregående avstämning innan uppgifter lämnas ut kan beaktas inom ramen för en tillämpning av 15 kap. 1 a § OSL. Ytterligare bestämmelser bedöms inte behövas avseende artikel 109.2 i MDR-förordningen och artikel 102.2 i IVDR-förordningen.
258
Sekretess för uppgifter i rapport om anmälda organ
Som anges ovan framgår det av artikel 44.12 i MDR-förordningen och artikel 40.12 i IVDR-förordningen att den årliga rapporten om övervak- ning och bedömning på plats av anmälda organ ska behandlas kon- fidentiellt av samordningsgruppen för medicintekniska produkter och kommissionen. Emellertid ska sammanfattningen av rapporten göras all- mänt tillgänglig och läggas in i det elektroniska system som avses i artikel 57 i MDR-förordningen respektive artikel 52 i IVDR-förordningen.
I de fall Läkemedelsverket har upprättat nämnda rapport eller får del av andra medlemsstaters rapport bör ovan angivna konfidentialitet omfattas av sekretess enligt OSL. Uppgifterna i dessa rapporter kan omfattas av sekretess med stöd av 15 kap. 1 a §, 17 kap. 1 § och 30 kap. 23 § OSL. Ytterligare bestämmelser bedöms inte behövas.
Sekretessgenombrott
Uppgiftslämnande till utländsk myndighet eller mellanstatlig organisation
Sekretessen i 30 kap. 23 § OSL, 9 § OSF och punkt 33 i bilagan till OSF kommer inte att hindra Läkemedelsverket att lämna ut uppgifter via Euda- med i enlighet med bestämmelserna i MDR- och IVDR-förordningarna. Detta till följd av regleringen i 8 kap. 3 § OSL vari det anges att sekretess- belagda uppgifter får röjas för en utländsk myndighet eller en mellanstatlig organisation om utlämnandet sker i enlighet med särskild föreskrift i lag eller förordning. Med lag likställs EU-förordningar (se prop. 1998/99:18 s. 41 och 75 samt prop. 1999/2000:126 s. 160 och 283). Några ändringar i OSL bedöms därmed inte behövas för att behörig myndighet ska få lämna ut uppgifter via Eudamed i enlighet med bestämmelser i EU-förordning- arna. Gällande sekretessen i 15 kap. 1 a § OSL gäller den endast om det kan antas att Sveriges möjlighet att delta i det internationella samarbete som avses i rättsakten försämras om uppgiften röjs. Detta skaderekvisit är inte uppfyllt i de fall Läkemedelsverket lämnar uppgifter till andra utländ- ska myndigheter och kommissionen genom Eudamed i enlighet med vad som anges i bestämmelser i MDR- och IVDR-förordningarna. Sekretessbestämmelsen i 15 kap. 1 a § OSL hindrar således inte ett sådant utlämnande.
I fråga om sekretess med stöd av 17 kap. 1 § OSL så gäller den om det kan antas att syftet med granskningsverksamheten motverkas om uppgift- en röjs. Detta skaderekvisit uppfylls inte om myndigheter överför informa- tion i enlighet med bestämmelser i MDR- eller IVDR-förordningen. Sekretess enligt 17 kap. 1 § OSL hindrar inte heller utlämnande av upp- gifter enligt dessa EU-förordningar.
I detta sammanhang ska artikel 109.2 i MDR-förordningen och artikel 102.2 i IVDR-förordningen uppmärksammas. Av dessa bestämmelser framgår att sådan information som på konfidentiell basis utbyts mellan be-
höriga myndigheter och mellan behöriga myndigheter och kommissionen inte lämnas ut utan föregående överenskommelse med den myndighet som lämnade informationen. Av artikel 109.3 i MDR-förordningen och artikel
102.3i IVDR-förordningen framgår att bestämmelserna om kon- fidentialitet i artikel 109.1 i MDR-förordningen och artikel 102.1 i IVDR- förordningen inte påverkar kommissionens, medlemsstaternas och de an- mälda organens rättigheter och skyldigheter när det gäller att utbyta information och utfärda varningar och inte heller de berörda personernas straffrättsliga skyldighet att lämna information. Bestämmelserna i artikel
109.2och 109.3 i MDR-förordningen och artikel 102.2 och 102.3 i IVDR- förordningen får beaktas vid en sekretessprövning enligt 15 kap. 1 a § och 30 kap. 23 § OSL.
Konfidentiell information till tredjeland
Av artikel 109.4 i MDR-förordningen och artikel 102.4 i IVDR-förord- ningen framgår att kommissionen och medlemsstaterna får utbyta kon- fidentiell information med de tillsynsmyndigheter i tredjeländer med vilka de har slutit bilaterala eller multilaterala avtal om konfidentialitet. De upp- gifter som kan behöva lämnas ut är sådana uppgifter som är att anse som affärshemligheter och som kan sekretessbeläggas enligt 30 kap. 23 § OSL. Möjligheten att utbyta konfidentiell information framgår av EU-förord- ningarna. Som nämns ovan framgår det av 8 kap. 3 § OSL att uppgifter som omfattas av sekretess får röjas för en utländsk myndighet eller en mellanstatlig organisation om utlämnandet sker i enlighet med särskild föreskrift i lag eller förordning. Med lag likställs EU-förordningar. Således får uppgifter som omfattas av sekretess överlämnas i enlighet med artikel
109.4i MDR-förordningen och artikel 102.4 i IVDR-förordningen. Ytterligare regleringar i lag eller förordning krävs inte.
Sekretesstiden
Iartiklarna 109 i MDR-förordningen och artikel 102 i IVDR-förordningen anges ingen sekretesstid. Enligt 30 kap. 23 § OSL gäller däremot sekretessen i högst tjugo år för de uppgifter som en statlig myndighet får tillgång till under sin utredning, tillståndsgivning och tillsyn gällande en enskilds affärs- eller driftförhållanden, uppfinningar eller forsknings- resultat samt om tredje man. För uppgifter enligt 15 kap. 1 a § OSL gäller sekretessen i högst 40 år. När det gäller sekretess enligt den sistnämnda bestämmelsen får dock regeringen, om det finns särskilda skäl, meddela föreskrifter om att sekretessen ska gälla under längre tid än 40 år. Ett sådant skäl kan vara att en bestämmelse om sekretess i en EU-rättsakt saknar begränsning i fråga om sekretesstid (prop. 2012/13:192 s. 36 och 45). Som anges i förarbetena till OSL ska sekretess endast omfatta upp- gifter där det verkligen medför en skaderisk att röja uppgiften. Denna risk minskar normalt med tiden. I OSL har gränsen för sekretess gällande ekonomiska intressen i huvudsak satts till tjugo år (prop. 1979/80:2 Del A s. 86). Däremot är sekretesstiden på fyrtio år i 15 kap. 1 a § OSL, lika lång som den som gäller enligt bland annat 15 kap. 1 § OSL (utrikessekretess). Det har inte framkommit att dessa sekretesstider anses vara för korta. En ändring av den sekretesstid som anges i 15 kap. 1 a § föreslås därför inte. En liknande bedömning gjordes i propositionen Anpassningar av svensk
Prop. 2020/21:172
259
Prop. 2020/21:172 rätt till EU-förordningen om kliniska läkemedelsprövningar (prop. 2017/18:196 s. 154).
Rätten att meddela och offentliggöra uppgifter
Sekretess innebär både tystnadsplikt och handlingssekretess (3 kap. 1 § OSL). Den tystnadsplikt som följer av en sekretessbestämmelse inskränker inte rätten enligt 1 kap. 7 § tryckfrihetsgrundlagen (TF) och 1 kap. 10 § yttrandefrihetsgrundlagen (YGL) att meddela och offentliggöra uppgifter, om inte annat anges i TF, YGL eller OSL. Rätten att meddela och offent- liggöra uppgifter har dock aldrig företräde framför handlingssekretessen. Den tystnadsplikt som följer av 30 kap. 23 § OSL inskränker rätten att meddela och offentliggöra uppgifter, när det är fråga om uppgift om andra ekonomiska eller personliga förhållanden än affärs- och driftförhållanden för den som trätt i affärsförbindelse eller liknande förbindelse med den som är föremål för myndighetens verksamhet. Den tystnadsplikt som följer av sekretessbestämmelserna i 15 kap. 1 a § och 17 kap. 1 § OSL inskränker inte rätten att meddela och offentliggöra uppgifter. Det saknas skäl att göra någon annan bedömning i frågan om rätten att meddela och offentliggöra uppgifter än den som gäller.
| 12.2 | Sekretess vid kliniska prövningar och |
|
| prestandastudier |
|
| |
| Regeringens förslag: I verksamhet som består i etisk granskning av en | |
| ansökan om tillstånd eller en anmälan om att utföra klinisk prövning | |
| eller prestandastudie ska sekretess gälla för uppgift om en enskilds | |
| personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas | |
| utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider men. I sådan | |
| verksamhet ska sekretess också gälla för uppgift om en enskilds | |
| ekonomiska förhållanden, om det kan antas att den enskilde lider skada | |
| om uppgiften röjs. För uppgift i en allmän handling ska sekretessen | |
| gälla i högst sjuttio år för uppgift om en enskilds personliga | |
| förhållanden och i högst tjugo år för uppgift om en enskilds ekonomiska | |
| förhållanden. | |
| En sekretessbrytande bestämmelse ska införas för att en ansökan eller | |
| anmälan om att genomföra en klinisk prövning eller en prestandastudie | |
| ska kunna skickas till biobanker som inrättats i enskild verksamhet. | |
| Sekretess ska även gälla för beslut i ärenden som avser yttrande om | |
| etisk granskning av en ansökan om klinisk prövning eller prestanda- | |
| studie. Sekretessen för uppgifter i ett sådant yttrande ska dock upphöra | |
| att gälla när Läkemedelsverket fattat beslut i fråga om tillstånd till en | |
| klinisk prövning eller prestandastudie. Om Läkemedelsverket inte fattar | |
| beslut i ett ärende om väsentlig ändring av en klinisk prövning eller | |
| prestandastudie upphör sekretessen för Etikprövningsmyndighetens be- | |
| slut om yttrande vid den tidpunkt som anges i artikel 75.3 och 75.4 i | |
| MDR-förordningen respektive artikel 71.3 och 71.4 i IVDR- | |
| förordningen. | |
| Om en myndighet får en sekretessreglerad uppgift från Etikpröv- | |
260 | ningsmyndigheten för att bistå i den etiska granskningen av en klinisk |
prövning eller en prestandastudie, ska sekretessbestämmelsen bli tillämplig på uppgiften även hos den mottagande myndigheten.
Regeringens bedömning: Rätten att meddela och offentliggöra uppgifter bör inte inskränkas.
Promemorians förslag och bedömning överensstämmer med regeringens förslag och bedömning.
Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till eller har inte lämnat synpunkter på promemorians förslag och bedömning. TU Medier i Sverige har ingen invändning mot förslagen, men anser att det bör tydliggöras att vissa sekretessbestämmelser för Etikprövnings- myndigheten inte behöver införas för det fall myndigheten får direktåt- komst till EU-portalen. TU Medier i Sverige finner även att sekretess- bestämmelserna är synnerligen svårtillgängliga. Journalistförbundet anser att de tidsfrister som anges i artikel 75.3 och 75.4 i MDR-förordningen kan skrivas ut i bestämmelsen i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), förkortad OSL. Detta skulle enligt förbundet öka förståelsen för bestämmelsens innebörd.
Skälen för regeringens förslag och bedömning
Två av de elektroniska system som ska ingå i Eudamed är de elektroniska systemen för kliniska prövningar respektive prestandastudier. Av artikel
73.1i MDR-förordningen och artikel 69.1 i IVDR-förordningen framgår att dessa elektroniska system ska användas för att skapa identifierings- nummer för kliniska prövningar och prestandastudier, för användning som portal för inlämning av alla ansökningar och anmälningar om kliniska prövningar och prestandastudier och för all annan inlämning av data eller behandling av data i dessa sammanhang. De elektroniska systemen ska också användas för utbyte av information om kliniska prövningar och pre- standastudier i enlighet med förordningarna mellan medlemsstater och mellan dem och kommissionen. Vidare ska viss information bland annat om att en prövning eller studie avslutas, avbryts tillfälligt eller avslutas i förtid också lämnas in via dessa system. De elektroniska systemen ska också användas för rapportering om allvarliga negativa händelser, produktfel och relaterade uppdateringar.
Av artikel 73.3 i MDR-förordningen och artikel 69.3 i IVDR- förordningen framgår att den information som omfattas av det utbyte av information om kliniska prövningar och prestandastudier som sker mellan medlemsstater och mellan dessa och kommissionen (artikel 73.1 c i MDR- förordningen och artikel 69.1 c i IVDR-förordningen) endast ska vara tillgänglig för medlemsstaterna och kommissionen. Övrig information ska däremot vara tillgänglig för allmänheten. Den informationen ska dock vara konfidentiell om det finns skäl för det enligt någon av följande tre grunder:
a) skydd av personuppgifter i enlighet med förordning (EG) nr 45/2001, b) skydd av uppgifter som rör affärshemligheter, särskilt i prövarhandboken, i synnerhet genom att hänsyn tas till statusen för bedömningen av produktens överensstämmelse, om det inte föreligger ett
övervägande allmänintresse av att uppgifterna lämnas ut, eller
Prop. 2020/21:172
261
Prop. 2020/21:172
262
c)säkerställande av att den eller de berörda medlemsstaterna effektivt kan övervaka genomförandet av den kliniska prövningen respektive prestandastudien.
Därutöver anges det i artikel 73.4 i MDR-förordningen och artikel 69.4
iIVDR-förordningen att inga personuppgifter rörande försökspersonerna får offentliggöras.
Sekretess för uppgifter vid Läkemedelsverkets utredning, tillståndsgivning och tillsyn
I likhet med vad som anges i avsnitt 12.1 så kan uppgifter vid Läkemedels- verket omfattas av sekretess vad gäller utredning, tillståndsgivning och tillsyn. Denna sekretess finns reglerad i 30 kap. 23 § OSL, 9 § OSF och punkt 33 i bilagan till OSF. Sekretessen omfattar utredning, tillståndsgiv- ning eller tillsyn med avseende på produktion, handel eller näringslivet i övrigt för uppgift om en enskilds affärs- eller driftförhållanden, om det kan antas att den enskilde lider skada om uppgiften röjs. Sekretess gäller även för uppgifter om andra ekonomiska eller personliga förhållanden för den som har trätt i affärsförbindelse eller liknande förbindelse med den som är föremål för myndighetens verksamhet. Den sistnämnda sekretessen är absolut.
Det kan tänkas att det finns fler uppgifter såsom information om andra myndigheters beredningsunderlag, tidplaner m.m. som enligt artikel 73.3 c
iMDR-förordningen respektive artikel 69.3 c i IVDR-förordningen ska omfattas av konfidentialitet för att säkerställa att den eller de berörda medlemsstaterna effektivt kan övervaka genomförandet av den kliniska prövningen eller prestandastudien. I likhet med bedömningen i avsnitt 12.1 kan dessa uppgifter omfattas av sekretess med stöd av 15 kap. 1 a § och 17 kap. 1 § OSL.
Sekretess hos Etikprövningsmyndigheten
Läkemedelsverket kommer att få tillgång till de uppgifter som ska finnas i Eudamed genom direktåtkomst. Det är dock ännu inte avgjort om Etik- prövningsmyndigheten kommer att få direktåtkomst till uppgifterna i EU- databasen.
Om Etikprövningsmyndigheten får direktåtkomst kommer 15 kap. 1 a § OSL att vara tillämplig på samtliga uppgifter som myndigheten får via databasen och som enligt EU-förordningarna inte ska vara offentliga. Om Etikprövningsmyndigheten inte får direktåtkomst till uppgifterna i EU- databasen utan myndigheten får dessa uppgifter av Läkemedelsverket i stället kan inte 15 kap. 1 a § OSL tillämpas, eftersom sekretess enligt den bestämmelsen endast omfattar uppgifter som tagits emot från, eller inhämtats i syfte att lämnas till, ett utländskt organ.
I 24 kap. 3 § OSL finns det en sekretessbestämmelse för etikprövning. Enligt den bestämmelsen gäller sekretessen i verksamhet som består i etik- prövning och tillsyn enligt lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor. Sekretessen omfattar uppgift om en enskilds person- liga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider men, och om uppgift om en enskilds ekonomiska förhållanden, om det kan antas att den enskilde lider skada om uppgiften röjs. Sekretessen om en enskilds personliga för-
hållanden gäller i högst sjuttio år och i övrigt gäller sekretessen i högst tjugo år.
Efter förslag i propositionen Kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU-förordningen om kliniska läkemedelsprövningar (prop. 2017/18:193) har det gjorts ett tillägg i 24 kap. 3 § första stycket OSL. Genom det tillägget framgår det att sekretess, på motsvarande sätt som gäller i verksamhet som består i etikprövning, också gäller för verksamhet som består i etisk granskning av en ansökan om tillstånd till klinisk läkemedelsprövning enligt lagen (2018:1091) med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om kliniska prövningar av humanläkemedel. Bestämmelsen med det tillägget kommer att träda i kraft när den EU-förordningen börjar tillämpas (jfr SFS 2018:1093).
I avsnitt 10.1–10.4 föreslås det att i likhet med anpassningar av svensk rätt till EU-förordningen om kliniska läkemedelsprövningar ska Etikpröv- ningsmyndigheten granska ansökningar och anmälningar om kliniska prövningar och prestandastudier utifrån ett etiskt perspektiv. Etikpröv- ningsmyndigheten ska därefter lämna ett yttrande med sina slutsatser till Läkemedelsverket som fattar det slutliga beslutet för Sveriges räkning.
Samma sekretessbestämmelser behövs för den etiska granskningen av kliniska prövningar och prestandastudier som för den granskning som gäller kliniska läkemedelsprövningar. Bestämmelsen i 24 kap. 3 § OSL bör därför ändras så att det framgår. Som TU Medier i Sverige noterar behöver denna sekretessbestämmelse inte införas om Etikprövnings- myndigheten får direktåtkomst till EU-portalen. Som ovan anges kommer
15kap. 1 a § OSL då att vara tillämplig på uppgifterna. Regeringen noterar dock att det i ett följande avsnitt med rubriken Överföring av sekretess framgår att om Etikprövningsmyndigheten vill inhämta yttrande från andra myndigheter så behöver sekretessen överföras. Detta är inte möjligt med stöd av 15 kap. 1 a § OSL men kan ske med stöd av 24 kap. 3 § OSL. Regeringen bedömer därför att tilläggen i 24 kap. 3 § OSL behöver införas även om Etikprövningsmyndigheten får direktåtkomst till EU-portalen.
Enligt 24 kap. 3 § andra stycket OSL gäller sekretessen inte beslut i ärenden. När EU-förordningen om kliniska läkemedelsprövningar börjar tillämpas så kommer det av bestämmelsen att framgå att sekretessen för uppgifter i ett yttrande om etisk granskning av en ansökan om tillstånd att utföra klinisk läkemedelsprövning upphör först efter det att Läkemedels- verket fattat beslut i fråga om tillstånd till klinisk läkemedelsprövning eller när tillstånd till sådan prövning ska anses beviljat enligt bestämmelser i EU-förordningen om klinisk läkemedelsprövning.
Även när det gäller kliniska prövningar och prestandastudier kommer Etikprövningsmyndigheten att besluta att lämna ett yttrande till Läke- medelsverket. I promemorian angavs det att uppgifterna i ansökan eller anmälan skulle bli offentliga först efter det att Läkemedelsverket fattat beslut i ärendet. Detta har uppmärksammats av Swedish Medtech. Rätte- ligen är det uppgifterna i Etikprövningsmyndighetens yttrande som ska offentliggöras först efter det att Läkemedelsverket har fattat beslut om den kliniska prövningen eller prestandastudien. Uppgifterna i ansökan om- fattas fortfarande av sekretess. När det gäller anmälningar om väsentliga ändringar enligt artikel 75 i MDR-förordningen och artikel 71 i IVDR- förordningen så föreslås det i avsnitt 10.3 att Läkemedelsverket ska fatta
Prop. 2020/21:172
263
Prop. 2020/21:172 ett beslut om att ändringen är godtagbar. När det beslutet tas ska Etikpröv- ningsmyndighetens etiska granskning beaktas. Om ett sådant beslut inte fattas så gäller EU-förordningarnas regler. Det innebär att en väsentlig ändring är godtagbar om anmälan inte har avslagits och en etikkommitté inte har avgett ett negativt yttrande.
264
Det föreslås att det av bestämmelsen i 24 kap. 3 § andra stycket OSL ska framgå att sekretess ska gälla beslut som avser yttrande om etisk gransk- ning av en ansökan eller anmälan om klinisk prövning eller prestanda- studie. Sekretessen för uppgifter i ett sådant beslut ska dock upphöra att gälla när Läkemedelsverket fattat beslut i fråga om tillstånd till den kliniska prövningen eller prestandastudien enligt den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter. Ett scenario är dock att Etikprövningsmyndigheten har avgett ett yttrande över en ansökan om väsentlig ändring men att Läkemedels- verket inte meddelar beslut. I ett sådant fall ska sekretessen för Etikpröv- ningsmyndighetens yttrande upphöra när tiden som anges i artikel 75.3 och
75.4i MDR-förordningen eller artikel 71.3 och 71.4 i IVDR-förordningen har gått ut. Ett annat scenario är att Etikprövningsmyndigheten inte har beslutat om yttrande gällande en anmälan om väsentlig ändring. I det fallet finns det inget beslut och följaktligen finns det inga uppgifter som kan omfattas av sekretess.
Journalistförbundet anser att de tidsfrister som anges i artikel 75.3 och
75.4i MDR-förordningen bör skrivas ut i OSL så att tidpunkten för när sekretessen upphör framgår direkt av lagtexten. Detta skulle enligt för- bundet öka förståelsen för bestämmelsens innebörd. I likhet med vad Journalistförbundet även anför i sitt remissyttrande så ska lagregler vara utformade så att de i största möjliga mån kan förstås av alla medborgare. Inte minst när det gäller rätten att ta del av allmänna handlingar är det viktigt att det är tydligt vilka sekretessbestämmelser som gäller. De tids- frister som anges i artikel 75.3 och 75.4 i MDR-förordningen och artikel
71.3och 71.4 i IVDR-förordningen är beroende på om tillstånd meddelats, Etikprövningsmyndigheten inte har avgett ett negativt yttrande och om berörd medlemsstat har förlängt tidsfristen. Att skriva in alla förutsätt- ningar för när tidsfristerna är till ända skulle göra sekretessbestämmelsen än längre och enligt regeringens mening än svårare att förstå. Därför kommer hänvisningar att ske till EU-förordningarnas bestämmelser.
De beslut Etikprövningsmyndigheten meddelar med hänvisning till artiklarna 70.7 a och 74.1 i MDR-förordningen eller artiklarna 66.7 a och
70.1i IVDR-förordningen är slutliga och därmed omfattas besluten inte av sekretess.
Överföring av sekretess
I 28 § etikprövningslagen anges att om Etikprövningsmyndigheten finner att forskningen ger upphov till etiska frågor av ny och principiell karaktär, bör myndigheten inhämta yttranden från Vetenskapsrådet och andra be- rörda myndigheter. Om Etikprövningsmyndigheten skulle finna att forsk- ningen ger upphov till etiska frågor av ny och principiell karaktär kan således uppgifter i en ansökan behöva lämnas vidare till en annan myndig- het. Enligt förslag i avsnitt 10.7 ska denna bestämmelse även tillämpas vid etiska granskningar av kliniska prövningar och prestandastudier.
Enligt 15 kap. 1 a § OSL gäller sekretess för uppgifter som en myndig- Prop. 2020/21:172 het har fått från ett utländskt organ på grund av en bindande EU-rättsakt
eller ett av EU ingånget eller av riksdagen godkänt avtal med en annan stat eller med en mellanfolklig organisation, om det kan antas att Sveriges möjlighet att delta i det internationella samarbete som avses i rättsakten eller avtalet försämras om uppgiften röjs. Motsvarande sekretess gäller för uppgift som en myndighet har inhämtat i syfte att överlämna den till ett utländskt organ i enlighet med en sådan rättsakt eller ett sådant avtal. Om Etikprövningsmyndigheten får tillgång till de uppgifter som finns i EU- databasen genom direktåtkomst bör sekretessbestämmelsen i 15 kap. 1 a § OSL inte hindra att myndigheten lämnar uppgifter till en annan myndighet för synpunkter, då ett utlämnande av uppgifter inte kan anses försämra det internationella samarbetet, under förutsättning att uppgifterna är skyddade även hos mottagaren (jfr prop. 2012/13:192 s. 37). En bedömning av om uppgifterna omfattas av sekretess enligt 15 kap 1 a § ska dock göras i varje enskilt fall.
Sekretess enligt 15 kap. 1 a § OSL följer dock inte med en uppgift när |
|
den lämnas vidare till en annan myndighet. För att sekretess ska kunna |
|
gälla för en uppgift hos en mottagande myndighet krävs att det finns en |
|
bestämmelse om sekretess som är direkt tillämplig på uppgiften, s.k. |
|
primär sekretess, eller att det finns en bestämmelse om överföring av |
|
sekretess. För exempelvis Vetenskapsrådet finns i dag inte någon primär |
|
sekretessbestämmelse för de uppgifter som ska finnas i en ansökan. |
|
Med anledning av EU-förordningen om kliniska läkemedelsprövningar |
|
infördes en bestämmelse om överföring av sekretess i 24 kap. 3 a § OSL. |
|
Den bestämmelsen innebär att om en myndighet får en uppgift som är |
|
sekretessreglerad enligt 24 kap. 3 § första stycket OSL för att bistå i den |
|
etiska granskningen av en klinisk läkemedelsprövning, blir |
|
sekretessbestämmelsen tillämplig på uppgiften även hos den mottagande |
|
myndigheten. Denna bestämmelse bör utökas till att även avse bistånd vid |
|
etiska granskningar av kliniska prövningar och prestandastudier. |
|
Sekretessgenombrott |
|
Uppgiftslämnande till utländsk myndighet eller mellanstatlig |
|
organisation |
|
Som anförs i avsnitt 12.1 hindrar inte sekretessen i punkt 33 i bilagan till |
|
OSF att Läkemedelsverket lämnar ut uppgifter via Eudamed i enlighet med |
|
bestämmelserna i MDR- och IVDR-förordningarna. Detta följer av |
|
regleringen i 8 kap. 3 § OSL vari det anges att sekretessbelagda uppgifter |
|
får röjas för en utländsk myndighet eller en mellanstatlig organisation om |
|
utlämnandet sker i enlighet med särskild föreskrift i lag eller förordning. |
|
Med lag likställs EU-förordningar (se prop. 1998/99:18 s. 41 och 75 samt |
|
prop. 1999/2000:126 s. 160 och 283). Några ändringar i OSL bedöms där- |
|
med inte behövas för att behörig myndighet ska få lämna ut uppgifter via |
|
Eudamed i enlighet med bestämmelser i EU-förordningen. |
|
Gällande sekretessen i 15 kap. 1 a § OSL gäller den endast om det kan |
|
antas att Sveriges möjlighet att delta i det internationella samarbete som |
|
avses i rättsakten försämras om uppgiften röjs. Detta skaderekvisit är inte |
|
uppfyllt i de fall Läkemedelsverket lämnar uppgifter till andra utländska |
|
myndigheter och kommissionen genom Eudamed i enlighet med vad som | 265 |
|
Prop. 2020/21:172 anges i bestämmelser i MDR- och IVDR-förordningarna. Sekretess- bestämmelsen i 15 kap. 1 a § OSL hindrar således inte ett sådant utlämnande.
Uppgiftslämnande till Etikprövningsmyndigheten och
Strålsäkerhetsmyndigheten
I avsnitt 10.1 görs bedömningen att Läkemedelsverket ska med stöd av bestämmelser i förordning kunna skicka en ansökan om klinisk prövning eller prestandastudie till Etikprövningsmyndigheten för det fall denna myndighet inte får egen direktåtkomst till EU-databasen. Enligt 10 kap.
28§ OSL hindrar sekretess inte att en uppgift lämnas till en annan myndig- het om uppgiftsskyldigheten följer av lag eller förordning. Bestämmel- serna i förordning får därmed sekretessbrytande effekt för att Läkemedels- verket ska kunna skicka uppgifter till Etikprövningsmyndigheten.
Sekretess kommer enligt den föreslagna 24 kap. 3 § OSL att gälla för uppgifterna hos Etikprövningsmyndigheten. Som anges i avsnitt 10.5 kan Etikprövningsmyndigheten be Strålsäkerhetsmyndigheten om yttrande i ett ärende med stöd av 26 § förvaltningslagen (2017:900). Sekretessen gäller som huvudregel både mot enskilda och mot andra myndigheter samt mellan olika verksamhetsgrenar inom en myndighet när de är att betrakta som självständiga i förhållande till varandra. Mot denna bakgrund föreslås att en ny bestämmelse förs in i OSL, som innebär att om en myndighet får en uppgift som är sekretessreglerad enligt 24 kap. 3 § första stycket OSL för att bistå i den etiska granskningen av en klinisk prövning eller pre- standastudie, blir sekretessbestämmelsen tillämplig på uppgiften även hos den mottagande myndigheten. Med den föreslagna ändringen bedöms de krav på sekretess som ställs i MDR- och IVDR-förordningarna vara upp- fyllda för verksamhet som består i etisk granskning av ansökningar om kliniska prövningar och prestandastudier också om Etikprövningsmyndig- heten behöver inhämta ett yttrande. En liknande bestämmelse föreslogs i propositionen Kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU- förordningen om kliniska läkemedelsprövningar (prop. 2017/18:193 s.
55f.).
Som framgår ovan är sekretessbestämmelsen i 15 kap. 1 a § OSL inte absolut, utan gäller endast om ett utlämnande av uppgiften skulle riskera att försämra det samarbete som regleras av EU-akten i fråga. Att Läke- medelsverket lämnar ut uppgifter för att få synpunkter eller yttranden av berörda aktörer innebär inte att det internationella samarbetet försämras.
15kap. 1 a § OSL bedöms därmed inte hindra ett sådant utlämnande.
Uppgiftslämnande till biobanker från Läkemedelsverket
I avsnitt 10.5 föreslås det att det att Läkemedelsverket med stöd av bestämmelser i förordning ska kunna skicka en ansökan om klinisk pröv- ning eller prestandastudie till berörd biobank för yttrande. Sekretess hindrar inte att en uppgift lämnas till en annan myndighet om uppgifts- skyldigheten följer av lag eller förordning. Detta framgår av bestämmelsen i 10 kap. 28 § OSL. En bestämmelse i förordning får därmed sekretess- brytande effekt så att Läkemedelsverket kan skicka uppgifter till den berörda biobanken.
266
De flesta biobanker är del av en region och omfattas därmed av bestäm- Prop. 2020/21:172 melserna i OSL. Emellertid finns det ett flertal biobanker som inrättats i
enskild verksamhet. För att Läkemedelsverket ska kunna skicka uppgifter till dessa biobanker krävs en sekretessbrytande bestämmelse. En sådan bestämmelse bör därför införas i 30 kap. OSL. Som nämns ovan hindrar inte sekretessbestämmelsen i 15 kap. 1 a § OSL att Läkemedelsverket lämnar ut uppgifter för att få synpunkter av berörda aktörer eftersom det inte innebär att det internationella samarbetet försämras.
Uppgiftslämnande till Läkemedelsverket
Som anges i avsnitt 10.5 görs det en bedömning om att berörd biobank ska kunna skicka sitt yttrande över en ansökan om klinisk prövning eller prestandastudie till Läkemedelsverket eller Etikprövningsmyndigheten. Denna uppgiftsskyldighet bedöms kunna införas i förordning. Som ovan anges följer det av 10 kap. 28 § OSL att sekretess inte hindrar att en uppgift lämnas till en annan myndighet om uppgiftsskyldigheten följer av lag eller förordning. Med stöd av en sådan förordningsbestämmelse som det redogörs för i avsnitt 10.5 kan de biobanker som är del av en region, lämna ett yttrande till Läkemedelsverket eller Etikprövningsmyndigheten trots sekretess. Vad som gäller för biobanker som inrättats i enskild verksamhet behandlas i avsnittet 12.3 om tystnadsplikt vid enskild verksamhet. I den nya lagen med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordningar om medicintekniska produkter ska det framgå att Etikpröv- ningsmyndigheten ska lämna ett yttrande till Läkemedelsverket, se avsnitt
10.2.Denna bestämmelse får en sekretessbrytande effekt och ett ut- lämnande är därmed möjligt.
Sekretesstid
Iartiklarna 73 i MDR-förordningen och 69 i IVDR-förordningen anges ingen sekretesstid. Som anges i avsnitt 12.1 så gäller sekretessen enligt 30 kap. 23 § OSL i högst tjugo år för de uppgifter som en statlig myndighet får tillgång till under sin utredning, tillståndsgivning och tillsyn gällande en enskilds affärs- eller driftförhållanden, uppfinningar eller forsknings- resultat samt om tredje man. Det är samma sekretesstid som finns för uppgifter om en enskilds ekonomiska förhållanden i verksamhet som avser etikprövning i 24 kap. 3 § OSL. För uppgifter om en enskilds personliga förhållanden i sådan verksamhet är sekretesstiden i stället 70 år. För upp- gifter enligt 15 kap. 1 a § OSL gäller sekretessen i högst 40 år. I fråga om sekretess enligt den sistnämnda bestämmelsen får dock regeringen, om det finns särskilda skäl, meddela föreskrifter om att sekretessen ska gälla under längre tid än 40 år. Ett sådant skäl kan vara att en bestämmelse om sekretess i en EU-rättsakt saknar begränsning i fråga om sekretesstid (prop. 2012/13:192 s. 36 och 45). Som anges i förarbetena till OSL ska sekretess endast omfatta uppgifter där det verkligen medför en skaderisk att röja uppgiften. Denna risk minskar normalt med tiden. I OSL har gräns- en för sekretess gällande ekonomiska intressen i huvudsak satts till tjugo år (prop. 1979/80:2 Del A s. 86). Däremot är sekretesstiden på 40 år i 15 kap. 1 a § OSL lika lång som den som gäller enligt bland annat 15 kap. 1 § OSL (utrikessekretess). Det har inte framkommit att dessa
267
Prop. 2020/21:172 sekretesstider anses vara för korta. En ändring av den sekretesstid som anges i ovan nämnda bestämmelser föreslås därför inte.
Sekretess för försökspersoners personuppgifter
Iartiklarna 73.4 i MDR-förordningen och 69.4 i IVDR-förordningen anges att inga personuppgifter rörande försökspersoner får offentliggöras. I den mån sådana uppgifter finns i databasen gällande kliniska prövningar och prestandastudier kan de sekretessbeläggas med stöd av 15 kap. 1 a § OSL. Om uppgifter om försökspersoner inkommer till Läkemedelsverket från en annan myndighet eller enskild kan dessa uppgifter skyddas av sekretess med stöd av det ovan föreslagna tillägget i punkt 33 i bilagan till OSF. Vid etikprövning kan dessa personuppgifter även skyddas med stöd av 24 kap. 3 § OSL. Strålsäkerhetsmyndigheten kommer inte att ta del av försöks- personers personuppgifter. Utöver dessa bestämmelser kan personuppgift- er om försökspersoner sekretessbeläggas med stöd av t.ex. 21 kap. 1 §, 25 kap. 1 § eller 30 kap. 23 § första stycket 2 OSL. Vilka av ovanstående sekretessbestämmelser som kan tillämpas beror på vilka uppgifterna är och i vilket sammanhang de förekommer. I de fall flera sekretessbestämmelser kan tillämpas får bedömningen om vilken bestämmelse som har företräde göras enligt sekretessrättsliga regler. Frågan om vilken eller vilka sekretessbestämmelser som är tillämpliga i de olika sammanhangen lämnas till behörig myndighet och, i förekommande fall, domstol att bedöma.
Rätten att meddela och offentliggöra uppgifter
Som nämns i avsnitt 12.1 så innebär sekretess både tystnadsplikt och handlingssekretess (3 kap. 1 § OSL). Den tystnadsplikt som följer av en sekretessbestämmelse inskränker inte rätten enligt 1 kap. 7 § tryckfrihets- grundlagen, förkortad TF, och 1 kap. 10 § yttrandefrihetsgrundlagen, för- kortad YGL, att meddela och offentliggöra uppgifter, om inte annat anges i TF, YGL eller OSL. Rätten att meddela och offentliggöra uppgifter har dock aldrig företräde framför handlingssekretessen. Den tystnadsplikt som följer av 30 kap. 23 § inskränker rätten att meddela och offentliggöra upp- gifter, när det är fråga om uppgift om andra ekonomiska eller personliga förhållanden än affärs- och driftförhållanden för den som trätt i affärs- förbindelse eller liknande förbindelse med den som är föremål för myndig- hetens verksamhet. Den tystnadsplikt som följer av sekretessbestämmels- erna i 15 kap. 1 a § och 24 kap. 3 § OSL inskränker inte rätten att meddela och offentliggöra uppgifter. Det saknas skäl att göra någon annan bedöm- ning i frågan om den tystnadsplikt som kommer att följa av de tillägg i 24 kap. 3 § OSL som föreslås i denna proposition.
| 12.3 | Tystnadsplikt vid enskild verksamhet |
|
| |
| Regeringens förslag: En bestämmelse om tystnadsplikt ska införas | |
| som innebär att den som har tagit befattning med något ärende enligt | |
| EU-förordningarna eller den nya lagen med kompletterande bestäm- | |
| melser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter inte obe- | |
268 | hörigen ska få röja eller på något annat sätt utnyttja vad han eller hon |
då har fått veta om någons affärs- eller driftförhållanden. Av bestäm- melsen ska det även framgå att som obehörigt röjande anses inte att någon fullgör sådan uppgiftsskyldighet som följer av lag eller förord- ning.
I lagen om biobanker i hälso- och sjukvården m.m. ska bestämmelsen om tystnadsplikt vid en biobank som inrättats i enskild verksamhet utvidgas till att även avse uppgifter om ansökan och anmälan om kliniska prövningar och prestandastudier.
Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Promemorians förslag har en annan språklig utformning.
Remissinstanserna: Ingen remissinstans har yttrat sig särskilt över förslagen i promemorian.
Skälen för regeringens förslag
Tystnadsplikt i ärenden om medicintekniska produkter
I det allmännas verksamhet gäller offentlighets- och sekretesslagen (2009:400, förkortad OSL) men för verksamhet i enskild regi gäller bestämmelser om tystnadsplikt. I 16 § lagen (1993:854) om medicin- tekniska produkter finns en bestämmelse om tystnadsplikt för den som tagit befattning med ett ärende enligt den lagen. I förarbetena till bestämmelsen (prop. 1992/93:175. s. 53) anförs att det vid bedömning av medicintekniska produkters överensstämmelse med föreskrivna krav och i samband med tillsyn kommer att inhämtas känsliga uppgifter om affärsförhållanden. I förarbetena drogs slutsatsen att i den verksamheten måste personer med fullgod teknisk och annan kompetens utnyttjas och oftast torde anlitade personer få sådan anknytning till tillsynsmyndigheten att sekretesslagen blir tillämplig. Enligt förarbetena kan det dock inte uteslutas att i verksamheten måste delta personer som inte har en sådan anknytning. Det ansågs därför behövligt med en särskild bestämmelse om tystnadsplikt för sådana fall. Samma slutsats dras i detta lagstiftnings- arbete. Eftersom lagen om medicintekniska produkter föreslås upphävas bör nämnda bestämmelse överföras till den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter.
I den nya bestämmelsen om tystnadsplikt ska det även framgå att det inte anses som obehörigt röjande att någon fullgör sådan uppgiftsskyldig- het som följer av lag eller förordning. En liknande reglering finns i patientsäkerhetslagen (2010:659).
Tystnadsplikt för anmälda organ
I 16 § andra stycket lagen om medicintekniska produkter finns även en upplysningsbestämmelse om tystnadsplikt för anmälda organ. Dessa organ drivs i enskild verksamhet och omfattas därför inte av OSL. Av 16 § andra stycket framgår att bestämmelser om tystnadsplikt som gäller för anmälda organ finns i avsnitt 1.3 i bilaga VII till MDR-förordningen och avsnitt 1.3
ibilaga VII till IVDR-förordningen. Av dessa bestämmelser i MDR- och IVDR-förordningarna framgår att det anmälda organet ska ha infört doku- menterade förfaranden som ska säkerställa att dess personal, kommittéer, dotterbolag, underleverantörer, andra associerade organ eller personal vid
Prop. 2020/21:172
269
Prop. 2020/21:172 externa organ respekterar konfidentialitet i fråga om den information som organet får kännedom om i samband med aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse. Ett undantag från denna konfidentialitet ges och det är när informationen måste lämnas ut enligt lag. Vidare anges det att personalen vid ett anmält organ ska iaktta tystnadsplikt vid utförandet av sina uppgifter enligt bestämmelser i MDR-förordningen respektive IVDR- förordningen eller enligt bestämmelser i nationell rätt. Denna kon- fidentialitet gäller dock inte gentemot myndigheterna med ansvar för an- mälda organ, behöriga myndigheter för medicintekniska produkter i med- lemsstaterna och kommissionen. I bestämmelserna anges även att ägande- rättigheter ska skyddas. Det anmälda organet ska, enligt bestämmelserna, ha infört dokumenterade förfaranden i fråga om de krav som avses i detta avsnitt.
270
Bestämmelserna i MDR- och IVDR-förordningarna om tystnadsplikt för anmälda organ har redan börjat tillämpas. EU-förordningarnas bestäm- melser om konfidentialitet är direkt tillämpliga för inrättningar i enskild verksamhet. Upplysningsbestämmelsen om tystnadsplikt för enskilda organ infördes för att undvika risken att det skulle bli otydligt för de anmälda organen vad som gäller (se prop. 2016/17:197 s. 35 f.).
IEU-förordningarna finns ytterligare bestämmelser om konfidentialitet. Som framgår av avsnitt 12.1 så innehåller även artiklarna 109 i MDR-för- ordningen och 102 i IVDR-förordningen bestämmelser om kon- fidentialitet. Av dessa bestämmelser framgår att de parter som berörs av tillämpningen av EU-förordningarna ska respektera konfidentialitet när det gäller den information och de uppgifter som de får när de fullgör vissa uppgifter. Med tanke på att det finns flera bestämmelser om kon- fidentialitet i EU-förordningarna och att den nya lagen innehåller just kom- pletterande bestämmelser till EU-förordningarna görs bedömningen att det inte behövs en upplysningsbestämmelse om att dessa förordningar inne- håller bestämmelser om konfidentialitet. Bestämmelsen i 16 § andra styck- et behöver därför inte föras över till den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter.
I 16 § tredje stycket framgår att tystnadsplikten inte ska omfatta sådan information som avser att identifiera tillverkaren, tillverkarens ombud i Sverige och de produkter som släpps ut på marknaden. Tystnadsplikten ska inte heller omfatta information som tillverkaren, tillverkarens ombud
iSverige eller en distributör sänt till en användare om åtgärder som vid- tagits eller slutsatser som dragits efter en olycka eller ett tillbud med en medicinteknisk produkt. Därtill ska tystnadsplikten inte omfatta informa- tion som lämnas enligt föreskrifter meddelade med stöd av 10 § 2 lagen om medicintekniska produkter. Dessa undantag är ett genomförande av artikel 15 i direktiv 90/385/EEG och artikel 20 i direktiv 93/42/EG. Dessa artiklar är nu ersatta av bland annat bestämmelsen om konfidentialitet i artikel 109 i MDR-förordningen. Bestämmelsen i 16 § tredje stycket be- höver således inte heller överföras till den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter.
Tystnadsplikt vid biobank som inrättats i enskild verksamhet
I avsnitt 10.5 föreslås det att Läkemedelsverket ska kunna skicka en ansökan om tillstånd eller anmälan om klinisk prövning eller prestanda-
studie till berörd biobank för yttrande. Biobankens yttrande ska därefter kunna skicka sitt yttrande till Läkemedelsverket och till Etikprövnings- myndigheten. Detta förfarande föreslås regleras i förordning. Som framgår av avsnitt 12.2 får detta förslag sekretessbrytande effekt.
Även om många biobanker drivs i offentlig regi så finns det även biobanker som inrättats i enskild verksamhet. Dessa omfattas inte av OSL. Det innebär att om Läkemedelsverket skickar en ansökan eller anmälan om klinisk prövning eller prestandastudie för yttrande till en biobank som inrättats i enskild verksamhet är reglerna i OSL inte tillämpliga. För att ge uppgifterna motsvarande skydd krävs bestämmelser om tystnadsplikt. Enskilda biobanker omfattas av den tystnadsplikt som anges i 6 kap. 14 § patientsäkerhetslagen (2010:659). Enligt den bestämmelsen får den som tillhör eller har tillhört hälso- och sjukvårdspersonalen inom den enskilda hälso- och sjukvården inte obehörigen röja eller utnyttja sådana uppgifter om en viss varas tillverkning eller innehåll, som han eller hon har fått kännedom om i verksamheten och som har lämnats dit för att användas som upplysning om eller underlag för behandling eller annan liknande åtgärd. Bestämmelsen infördes med tanke på personal vid Giftinforma- tionscentralen. Det är emellertid osäkert om uppgifter i en ansökan eller anmälan om klinisk prövning eller prestandastudie kan anses vara en upp- lysning eller underlag för behandling eller annan liknande åtgärd.
I 1 kap. 5 § lagen (2002:297) om biobanker i hälso- och sjukvården m.m. har det införts en ny bestämmelse om att den som är eller har varit anställd eller uppdragstagare vid en biobank som inrättats i enskild verksamhet inte får obehörigen röja eller utnyttja uppgifter i en ansökan om tillstånd till en klinisk läkemedelsprövning (SFS 2018:1273). I likhet med bestämmelsen om tystnadsplikt i patientsäkerhetslagen ska obehörigt röjande inte anses vara att någon fullgör sådan uppgiftsskyldighet som följer av lag eller förordning. Bestämmelsen kommer att träda i kraft när förordning (EU) 536/2014 om kliniska läkemedelsprövningar ska börja tillämpas. Bestäm- melsen om tystnadsplikt i lagen om biobanker bör ändras så att den även omfattar ansökningar och anmälningar om kliniska prövningar och pre- standastudier. Ändringen i bestämmelsen innebär även att det är möjligt för en biobank som inrättats i enskild verksamhet att yttra sig till Läke- medelsverket eller Etikprövningsmyndigheten i enlighet med bestäm- melser i förordning om att avge yttrande.
Prop. 2020/21:172
271
Prop. 2020/21:172 |
|
|
| 13 | Följdändringar och tillägg i den nya |
|
| lagen |
| 13.1 | Produktsäkerhetslagen |
|
| |
| Regeringens förslag: I fråga om produkter som omfattas av den nya | |
| lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om | |
| medicintekniska produkter och som är avsedda för konsumenter eller | |
| som kan antas komma att användas av konsumenter gäller också | |
| produktsäkerhetslagen. | |
|
| |
| Promemorians förslag överensstämmer delvis med regeringens | |
| förslag. I promemorians förslag anges det att om inget annat följer av | |
| MDR-förordningen, IVDR-förordningen eller den nya lagen med kom- | |
| pletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska pro- | |
| dukter så gäller produktsäkerhetslagen för medicintekniska produkter och | |
| medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik som är avsedda för kon- | |
| sumenter eller som kan antas komma att användas av konsumenter. | |
| Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till | |
| eller har inte lämnat synpunkter på promemorians förslag. Enligt Läke- | |
| medelsverket kan det övervägas att i författningstexten även införa en hän- | |
| visning till Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2019/1020 av | |
| den 20 juni 2019 om marknadskontroll och överensstämmelse för produkt- | |
| er och om ändring av direktiv 2004/42/EG och förordningarna (EG) nr | |
| 765/2008 och (EU) nr 305/2011 (EU:s marknadskontrollförordning). | |
| Skälen för regeringens förslag: I 1 § lagen (1993:584) om medicin- | |
| tekniska produkter anges att lagen innehåller allmänna bestämmelser om | |
| medicintekniska produkter och att det för vissa sådana produkter även | |
| finns bestämmelser i annan lagstiftning. Vidare framgår det av bestäm- | |
| melsen att i fråga om medicintekniska produkter som är avsedda för kon- | |
| sumenter eller som kan antas komma att användas av konsumenter gäller | |
| också produktsäkerhetslagen (2004:451). | |
| Frågan är om denna bestämmelse ska överföras till den nya lagen med | |
| kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska | |
| produkter. |
|
| Flera av de produkter som omfattas av MDR-förordningen är produkter | |
| som säljs till konsumenter, exempelvis automatiska blodtrycksmätare, | |
| plåster, förband, nässpray, ögondroppar, kondomer, inkontinensskydd och | |
| hjälpmedel såsom kryckor och rullatorer. Vidare omfattar bestämmelserna | |
| i MDR-förordningen även de produkter som anges i bilaga XVI till MDR- | |
| förordningen. Som nämnts i avsnitt 6.3 så är det exempelvis kontaktlinser | |
| för estetisk användning, olika implantat, exempelvis bröstimplantat, medel | |
| för att fylla ut huden i ansiktet eller övrig hud eller slemhinnor, utrustning | |
| för fettsugning, lasrar för hudförbättring, lasrar för tatuerings- eller hår- | |
| borttagning samt utrustning för elektromagnetisk hjärnstimulering. I vissa | |
| fall kommer dessa produkter att användas av konsumenter. | |
| Produktsäkerhetslagen är ett genomförande i svensk rätt av Europaparla- | |
272 | mentets och rådets direktiv 2001/95/EG av den 3 december 2001 om all- | |
|
|
män produktsäkerhet. Av 4 § produktsäkerhetslagen framgår det att den Prop. 2020/21:172 lagens bestämmelser om säkerhetskrav, presumtion för uppfyllande av säkerhetskraven och bedömningskriterier inte ska tillämpas på varor när
det gäller risker som omfattas av särskilda säkerhetskrav i någon annan författning eller i en EU-förordning. Vidare anges det att pro- duktsäkerhetslagens övriga bestämmelser inte heller ska tillämpas på var- or, om det i någon annan författning som genomför ett EU-direktiv eller i en EU-förordning finns bestämmelser som reglerar samma fråga och som har samma syfte. I MDR- och IVDR-förordningarna finns det bestämmels- er om säkerhetskrav, presumtion för uppfyllande av säkerhetskraven och bedömningskriterier. Vidare är syftet med EU-förordningarna att säker- ställa en hög hälsoskyddsnivå för dessa produkter. Förordningarna har således samma syfte som produktsäkerhetslagen. Således har EU-förord- ningarnas bestämmelser företräde framför produktsäkerhetslagens. Produktsäkerhetslagen (och det bakomliggande EU-direktivet) är en säkerhetsventil och är alltid tillämplig, när det rör konsumentprodukter, på eventuella risker som inte täcks av säkerhetskraven i speciallagstiftning. I den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter ska det därför införas en liknande bestäm- melse som den som finns i 1 § lagen om medicintekniska produkter. Av bestämmelsen ska det framgå att i fråga om produkter som är avsedda för konsumenter eller som kan antas komma att användas av konsumenter gäller också produktsäkerhetslagen. En liknande bestämmelse finns i
3 kap. 7 § läkemedelslagen (2015:315). Begreppet produkter är definierat i den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter som medicintekniska produkter, tillbehör till medicintekniska produkter och produkter som förtecknas i bilaga XVI till MDR-förordningen samt medicintekniska produkter för in vitro- diagnostik och tillbehör till medicintekniska produkter för in vitro- diagnostik, jämför avsnitt 6.2.
Läkemedelsverket anser att det bör övervägas att det, förutom en hänvis- ning till produktsäkerhetslagen, ska finnas en hänvisning till EU:s mark- nadskontrollförordning i föreslagna 1 kap. 3 § lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter.
Förslag till anpassningar av svensk rätt till EU:s marknadskontroll- förordning har lämnats i betänkandet Enhetlig och effektiv marknads- kontroll (SOU 2020:49). Eventuella lagändringar som den EU-förordning- en föranleder får behandlas i det lagstiftningsarbetet.
13.2Bestämmelser om blodsäkerhet
Regeringens förslag: Bestämmelserna i lagen om blodsäkerhet ska också tillämpas vid insamling och kontroll av blod och blodkomponent- er avsedda att användas vid tillverkning av produkter som omfattas av MDR-förordningen. Den tystnadsplikt som gäller för personal vid en- skilt bedriven blodverksamhet ska även omfatta uppgifter om insamling och kontroll av blod och blodkomponenter avsedda att användas vid tillverkning av dessa produkter.
273
Prop. 2020/21:172 Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer ska även få meddela föreskrifter om framställning, förvaring och distribution av blod och blodkomponenter avsedda att användas som råvara vid till- verkning av produkter som omfattas av MDR- eller IVDR- förordningen.
Promemorians förslag överensstämmer delvis med regeringens för- slag. I promemorian föreslås det att bemyndigandet att meddela före- skrifter om framställning, förvaring och distribution av blod och blod- komponenter ska avse de fall då blod och blodkomponenter är avsedda att användas som råvara vid tillverkning av medicintekniska produkter.
Remissinstanserna: Ingen remissinstans har yttrat sig särskilt över promemorians lagförslag.
Skälen för regeringens förslag
Lagen om blodsäkerhet
Lagen (2006:496) om blodsäkerhet är tillämplig på blodverksamhet vid blodcentraler. Lagen syftar till att skydda människors hälsa när blod och blodkomponenter från människor hanteras för att användas vid transfusion eller tillverkning av läkemedel eller medicintekniska produkter (1 §). Lag- en är tillämplig vid insamling och kontroll av blod och blodkomponenter som är avsedda att användas som råvara vid tillverkning av medicintek- niska produkter (2 och 3 §§). När det gäller den efterföljande hanteringen av blod och blodkomponenter, dvs. vid framställning, förvaring och distri- bution av blod och blodkomponenter avsedda att använda vid tillverkning av medicintekniska produkter gäller i stället lagen (1993:584) om medicin- tekniska produkter (4 §).
Lagen är ett genomförande i svensk rätt av Europaparlamentets och råd- ets direktiv 2002/98/EG av den 27 januari 2003 om fastställande av kvalitets- och säkerhetsnormer för insamling, kontroll, framställning, för- varing och distribution av humanblod och blodkomponenter. Detta direktiv ska gälla även sedan MDR-förordningen börjat tillämpas (jfr skäl 14 i ingressen till MDR-förordningen). Det innebär att insamling och kon- troll av blod och blodkomponenter även fortsättningsvis ska omfattas av de bestämmelser som anges i direktiv 2002/98/EG och av lagen om blod- säkerhet.
Som nämns i avsnitt 6.3 så omfattar bestämmelserna i MDR-förord- ningen även vissa produkter som enligt tillverkaren är avsedda för estet- iska eller andra icke-medicinska ändamål, men som liknar medicintek- niska produkter i fråga om funktion och riskprofil. Dessa grupper av pro- dukter finns förtecknade i bilaga XVI till MDR-förordningen.
De krav som ställs i blodsäkerhetslagen är till för att skydda givare och mottagare. Samma skydd bör uppställas i de fall blod eller blodkom- ponenter ska användas vid tillverkning av medicintekniska produkter som vid tillverkning av produkter som omfattas av bilaga XVI till MDR-för- ordningen. Detta förhållande ska framgå av bestämmelserna i lagen om blodsäkerhet.
Enligt 22 § lagen om blodsäkerhet omfattas den som tillhör eller har
tillhört personal inom enskilt bedriven blodverksamhet av tystnadsplikt
274
när det rör insamling och kontroll av blod och blodkomponenter avsedda Prop. 2020/21:172 att användas vid tillverkning av medicintekniska produkter. Denna
tystnadsplikt bör även omfatta de produkter som anges i bilaga XVI till MDR-förordningen.
Bemyndigandet om blodsäkerhet och medicintekniska produkter
I 6 § 6 lagen (1993:584) om medicintekniska produkter anges att regering- en, eller den myndighet som regeringen bestämmer, får meddela före- skrifter om framställning, förvaring och distribution av blod och blodkom- ponenter avsedda att användas som råvara vid tillverkning av medicin- tekniska produkter. I promemorian föreslås det att det bemyndigandet ska överföras till den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter.
Bemyndigandet bör överföras till den nya lagen men det bör preciseras så att det framgår att det bemyndigandet avser framställning, förvaring och distribution av blod och blodkomponenter avsedda att användas som rå- vara vid tillverkning av produkter som omfattas av MDR-förordningen. Därmed kommer bemyndigandet även att omfatta de produkter som anges i bilaga XVI till MDR-förordningen.
13.3Läkemedelslagen
Regeringens förslag: Om ett läkemedel som omfattas av sjukhus- undantag innehåller en produkt som omfattas av MDR-förordningen så ska den produkten uppfylla de allmänna krav på säkerhet och prestanda som avses i artikel 5.2 i MDR-förordningen.
Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har yttrat sig särskilt över
promemorians lagförslag.
Skälen för regeringens förslag: I 4 kap. 3 § läkemedelslagen (2015:315) finns en bestämmelse om de läkemedel som omfattas av
sjukhusundantag och som har en medicinteknisk produkt som en |
|
integrerad del av läkemedlet. Om ett sådant läkemedel innehåller en |
|
medicinteknisk produkt enligt 2 § lagen (1993:584) om medicintekniska |
|
produkter, ska denna produkt uppfylla de väsentliga krav som avses i före- |
|
skrifter som har meddelats med stöd av 6 § samma lag. Bestämmelsen är |
|
ett genomförande i svensk rätt i fråga om bestämmelsen om sjukhusundan- |
|
tag i artikel 3.7 andra stycket i direktiv 2001/83/EG om upprättande av |
|
gemenskapsregler för humanläkemedel och bestämmelsen är även anpass- |
|
ad till kraven i artikel 6 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) |
|
nr 1394/2007 av den 13 november 2007 om läkemedel för avancerad terapi |
|
och om ändring av direktiv 2001/83/EG och förordning (EG) nr 726/2004. |
|
I artikel 6 i förordning (EG) nr 1394/2007 anges att en medicinteknisk |
|
produkt eller en aktiv medicinteknisk produkt för implantation som ingår |
|
i ett läkemedel för avancerad terapi ska uppfylla de väsentliga kraven i |
|
bilaga 1 till direktiv 93/42/EEG om medicintekniska produkter respektive |
|
bilaga 1 till direktiv 90/385/EEG om aktiva medicintekniska produkter för |
|
implantation. | 275 |
Prop. 2020/21:172 I propositionen Vissa ändringar i läkemedelslagen (prop. 2010/11:44) anfördes att läkemedel som omfattas av bestämmelsen om sjukhusundan- tag inte bör omfattas av förordning (EG) nr 1394/2007, samtidigt som det är viktigt att se till att tillämpliga unionsbestämmelser om bland annat kvalitet inte undergrävs. I förarbetena konstaterades att de krav som upp- ställs i artikel 6 i förordning (EG) nr 1394/2007 avser kvalitet och således bör upprätthållas även för läkemedel som omfattas av bestämmelsen om sjukhusundantag. Vidare noterades det att direktiv 93/42/EEG om medicintekniska produkter och direktiv 90/385/EEG om aktiva medicin- tekniska produkter för implantation genomfördes i svensk rätt genom lag- en (1993:584) om medicintekniska produkter. Därmed föreslogs ett tillägg i läkemedelslagen om att när ett läkemedel som omfattas av bestämmelsen om sjukhusundantag innehåller en medicinteknisk produkt ska denna pro- dukt uppfylla de väsentliga krav som anges i föreskrifter som meddelats med stöd av bemyndigande i 6 § lagen om medicintekniska produkter.
Ovan nämnda direktiv upphör att gälla när MDR- och IVDR-förordning- arna börjar tillämpas. När det gäller övergångsbestämmelser så behandlas dessa i avsnitt 18.
Av artikel 122 i MDR-förordningen framgår att hänvisningar till de upp- hävda direktiven ska betraktas som hänvisningar till MDR-förordningen och ska läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilaga XVII till MDR- förordningen.
Enligt artikel 3 i direktiv 93/42/EEG och artikel 3 i direktiv 90/385/EEG ska medicintekniska produkter uppfylla de väsentliga krav som fastställs i bilaga I till respektive direktiv. Dessa artiklar ersätts med artikel 5.2 i MDR-förordningen.
I MDR-förordningen anges inte ”väsentliga krav” utan i stället anges det att produkterna ska uppfylla allmänna krav på säkerhet och prestanda, jäm- för artikel 5.2 i MDR-förordningen. Bestämmelserna i MDR-förordningen och därmed även artikel 5.2 omfattar även vissa grupper av produkter som enligt tillverkare endast har estetiska eller icke-medicinska ändamål (se avsnitt 6.3). Dessa grupper av produkter finns förtecknade i bilaga XVI till MDR-förordningen. Det förefaller inte troligt att dessa produkter kommer att användas som en integrerad del av ett läkemedel som omfattas av sjuk- husundantag men det kan inte uteslutas.
Bestämmelsen i 4 kap. 3 § läkemedelslagen ska således ändras. Av be- stämmelsen ska det framgå att en produkt som omfattas av MDR-förord- ningen ska uppfylla de allmänna krav på säkerhet och prestanda som avses i artikel 5.2 i MDR-förordningen i de fall den produkten ska vara en integrerad del av ett läkemedel som omfattas av sjukhusundantag.
| 13.4 | Lagen om tobak och liknande produkter och |
|
| lagen om skatt på vissa nikotinhaltiga |
|
| produkter |
|
| |
| Regeringens förslag: Lagen om tobak och liknande produkter ska inte | |
| tillämpas på medicintekniska produkter och andra produkter som | |
| omfattas | av MDR-förordningen i de fall sådana produkter finns i |
276 | elektroniska cigaretter och påfyllningsbehållare. |
Undantaget från skatt för e-vätskor och andra nikotinhaltiga produkter i lagen om skatt på vissa nikotinhaltiga produkter ska ändras så att sådan skatt inte ska tas ut på medicintekniska produkter och andra produkter som får släppas ut på marknaden eller tas i bruk i Sverige enligt MDR-förordningen.
Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. I promemorians förslag anges det att lagen (2018:2088) om tobak och liknande produkter inte ska tillämpas på medicintekniska produkter och andra produkter som omfattas av MDR-förordningen.
Remissinstanserna: Ingen remissinstans har yttrat sig särskilt över promemorians lagförslag.
Skälen för regeringens förslag
Den 3 april 2014 antog Europaparlamentet och Europeiska rådet direktiv 2014/40/EU om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författ- ningar om tillverkning, presentation och försäljning av tobaksvaror och relaterade produkter och om upphävande av direktiv 2001/37/EG, nedan kallat tobaksproduktdirektivet. Förutom regler om tobaksprodukter inne- håller direktivet även regler om elektroniska cigaretter, nedan kallade e- cigaretter, och påfyllningsbehållare. Direktivets regler omfattar dock inte produkter som avses i rådets direktiv 93/42/EEG av den 14 juni 1993 om medicintekniska produkter.
Tobaksproduktdirektivet genomfördes i svensk rätt genom ändringar i tobakslagen (1993:581) och genom lagen (2017:425) om elektroniska cigarretter och påfyllningsbehållare. Dessa två lagar har nu ersatts av lagen om tobak och liknande produkter. Bestämmelserna i lagen om elektroniska cigaretter och påfyllningsbehållare fördes över i sak oförändrade till den nya lagen. Av 1 kap. 4 § den nya lagen framgår att i fråga om elektroniska cigarretter och påfyllningsbehållare ska lagen inte tillämpas på medicin- tekniska produkter som omfattas av lagen (1993:584) om medicintekniska produkter.
Enligt lagen (2018:696) om skatt på vissa nikotinhaltiga produkter ska skatt betalas till staten för e-vätskor och andra nikotinhaltiga produkter. Emellertid framgår det av 5 § 2 den lagen att skatt inte ska tas ut för medicintekniska produkter som får släppas ut på marknaden eller tas i bruk i Sverige enligt 9 § lagen (1993:584) om medicintekniska produkter.
Som angetts ovan så är tobaksproduktdirektivet inte tillämpligt på pro- dukter som avses i direktiv 93/42/EEG. Folkhälsa är det huvudsakliga skälet till regleringen i tobaksproduktdirektivet och därmed bestämmels- erna i lagen om tobak och liknande produkter som är del av genomförandet av tobaksproduktdirektivet. När direktiv 93/42/EEG ersätts med MDR- förordningen bör det framgå att denna lag inte heller omfattar de produkter som enligt MDR-förordningen får släppas ut på marknaden eller tas i bruk i Sverige. Detsamma gäller lagen om skatt på vissa nikotinhaltiga produkter.
Som nämns i avsnitt 6.3 omfattar bestämmelserna i MDR-förordningen även vissa produkter som enligt tillverkaren är avsedda för estetiska eller andra icke-medicinska ändamål men som liknar medicintekniska pro- dukter i fråga om funktion och riskprofil. De produkter som också kommer
Prop. 2020/21:172
277
Prop. 2020/21:172 att omfattas av MDR-förordningen framgår av bilaga XVI till den förord- ningen. Bland de grupper av produkter som därmed kommer att omfattas av förordningen är kontaktlinser för estetisk användning, olika implantat, exempelvis bröstimplantat, medel för att fylla ut huden i ansiktet eller övrig hud eller slemhinnor, utrustning för fettsugning, lasrar för hudåter- vinning, lasrar för tatuerings- eller hårborttagning samt utrustning för elektromagnetisk hjärnstimulering. Anledningen till att produkterna i bilaga XVI omfattas av bestämmelserna i MDR-förordningen är att dessa produkter liknar medicintekniska produkter i fråga om funktion och risk- profil. Genom att lägga till dessa produkter kommer det att säkerställas att även dessa produkter uppfyller kraven i förordningen och är lämpliga för sitt avsedda syfte och inte äventyrar användarens säkerhet. Även om det är svårt att se att produkter som omfattas av bilaga XVI i praktiken kan komma att uppfylla definitionerna för e-vätskor eller andra nikotinhaltiga produkter i lagen om skatt på vissa nikotinhaltiga produkter bör de be- handlas som övriga produkter som omfattas av MDR-förordningen och undantas från beskattning.
Som angetts ovan så är tobaksproduktsdirektivet inte tillämpligt på elektroniska cigaretter och påfyllningsbehållare som omfattas av kraven som anges i direktiv 93/42/EEG. Eftersom folkhälsa är det huvudsakliga skälet till regleringen i tobaksproduktsdirektivet och därmed de svenska lagar som är del av genomförandet av det direktivet bör dessa lagar inte heller omfatta de produkter som enligt bilaga XVI till MDR-förordningen får släppas ut på marknaden eller tas i bruk i Sverige.
Hänvisning till EU-förordningen
Hänvisningen till EU-förordningen i lagen om skatt på vissa nikotinhaltiga produkter är utformad så att den avser förordningen i en viss angiven lydelse, s.k. statisk hänvisning. Eftersom paragrafen reglerar vissa fall då skatt inte tas ut skulle en dynamisk hänvisning medföra att en ändring i en EU-förordning på hälsoområdet direkt skulle påverka vad som beskattas enligt en svensk nationell skatt. För att undvika detta och se till att skattens omfattning även fortsättningsvis beslutas av riksdagen måste hänvisningen vara statisk och avse MDR-förordningen i lydelsen enligt Europaparla- mentets och rådets förordning (EU) 2020/561 om ändring av förordning (EU) 2017/745 om medicintekniska produkter vad gäller tillämpnings- datum för vissa bestämmelser.
14Avgifter
Regeringens förslag: En avgift ska betalas av den som
1.ansöker i Sverige om att utses till anmält organ eller som ansöker om utvidgning eller andra ändringar beträffande utseendet av ett anmält organ och anmälan till kommissionen av sådana ändringar,
2.ansöker om att få genomföra en klinisk prövning eller en prestandastudie,
278
3.anmäler att en klinisk prövning eller en prestandastudie ska utföras för att ytterligare utvärdera en CE-märkt produkt inom ramen för pro- duktens avsedda ändamål,
4.anmäler väsentliga ändringar av en klinisk prövning eller en pre- standastudie, eller
5.ansöker om tillstånd enligt artikel 59 i MDR-förordningen eller artikel 54 i IVDR-förordningen till att specifika produkter får släppas ut på marknaden eller tas i bruk i Sverige trots att de förfaranden som avses i artikel 52 respektive 48 nämnda förordningar inte är genom- förda.
En årsavgift ska betalas av
1.en ekonomisk aktör som registrerar verksamhet i Sverige och som är en sådan aktör som anges i föreskrifter meddelade av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer,
2.en tillverkare av sådana produkter som i fråga om användningen står medicintekniska produkter nära enligt föreskrifter meddelade med stöd av 7 kap. 1 §,
3.en reprocessare av en engångsprodukt i Sverige om denna verk- samhet inte sker inom hälso- och sjukvården eller av hälso- och sjuk- vårdspersonal, och
4.ett anmält organ som har utsetts av myndigheten med ansvar för anmälda organ i Sverige.
En avgift ska även betalas av
1.en ekonomisk aktör som begär att få ett exportintyg utfärdat av den behöriga myndigheten,
2.en ekonomisk aktör med anledning av provtagning och undersök- ning av prover i aktörens verksamhet, och
3.ett anmält organ som begär yttranden eller rådgivning av den an- svariga myndigheten i Sverige.
Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela föreskrifter om vilka ekonomiska aktörer som ska betala årsavgift. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska även få meddela föreskrifter om storleken på avgifterna och om betalning av sådana avgifter.
Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. I promemorian föreslås det att en avgift ska tas ut av den som ansöker om att utses till anmält organ, men det föreslås inte att en avgift även ska tas ut av den som ansöker om utvidgning eller andra ändringar beträffande utseendet eller anmälan av det anmälda organets utseende. I promemorians förslag anges det att årsavgift ska betalas av ekonomiska aktörer som har verksamhet i Sverige. I promemorian finns det inte något förslag om att endast de ekonomiska aktörer som regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer har angett i föreskrifter ska betala årsavgift. Inte heller föreslås det något bemyndigande i detta avseende. Vidare föreslås det i promemorian att en årsavgift ska tas ut av den som reprocessar en engångsprodukt i Sverige och i förslaget finns inget undan- tag för den verksamhet som sker inom hälso- och sjukvården eller av hälso- och sjukvårdspersonal.
Prop. 2020/21:172
279
Prop. 2020/21:172
280
Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till eller har inte lämnat synpunkter på promemorians förslag. Ekonomistyr- ningsverket (ESV) tolkar förslaget i promemorian som att avsikten är att de avgiftsintäkter som ska finansiera verksamhet hos Läkemedelsverket ska disponeras av myndigheten. ESV kan av promemorian inte utläsa om tanken är att riksdagen ska fatta beslut om att dessa avgiftsintäkter ska få disponeras för de aktuella ändamålen eller om de anses rymmas inom ramen för tidigare riksdagsbeslut om specialdestination. Myndigheten pekar på att det är viktigt att säkerställa att alla de avgiftsintäkter som ska disponeras omfattas av beslut om specialdestination. Vidare saknar ESV motivering och konsekvensanalys av valet att låta Läkemedelsverket disponera avgifterna, samtidigt som den del av ansökningsavgifterna som avser Etikprövningsmyndighetens granskning ska redovisas mot inkomst- titel. Med tanke på att en myndighet ska ta ut avgift och därefter överföra medel till en annan myndighet är det enligt ESV viktigt att utforma en transparent modell för uppföljning av intäkter och kostnader för de olika verksamheterna.
Swedish Medtech anser att Läkemedelsverkets tillsynsverksamhet bör finansieras genom anslag i stället för genom höjda avgifter. Vidare betonar Swedish Medtech att storleken på avgifterna bör sättas med hänsyn till avgiftsstrukturen i andra länder så att konkurrensen inte snedvrids och att en ekonomisk aktör inte ska behöva betala flera årsavgifter i olika roller såsom exempelvis tillverkare, importör och distributör. Sahlgrenska Universitetssjukhuset anser att det är oklart om årsavgift ska tas ut av alla som reprocessar, företag såväl som vårdgivare, eller om det endast är före- tag som ska betala årsavgift. Apotekarsocieteten ställer frågan om avgift ska erläggas både till Etikprövningsmyndigheten och Läkemedelsverket när det gäller prövningar enligt artikel 74 i MDR-förordningen. Apotekar- societeten frågar även vilken myndighet som är den ansvariga myndighet- en som på begäran kan ge yttrande eller rådgivning till ett anmält organ.
I fråga om avgift för reprocessing anser Läkemedelsverket det lämpligt att det förtydligas i bestämmelsen att avgifter endast ska tas ut för sådan verksamhet som bedrivs i Sverige.
Bestämmelsen om att en årsavgift ska betalas av en ekonomisk aktör som registrerar verksamhet i Sverige anser Umeå universitet vara lite oklar eftersom lydelsen i sig inte kopplar ihop aktören med medicintekniska produkter. Även definitionen om reprocessare skulle enligt universitetet kunna förtydligas. Region Skåne anser att begreppet ekonomisk aktör behöver förtydligas med hänsyn till hälso- och sjukvårdens organisation.
Skälen för regeringens förslag
Av artikel 111 i MDR-förordningen och artikel 104 i IVDR-förordningen följer att medlemsstaterna får ta ut avgifter för de verksamheter som fast- ställs i förordningarna. Av bestämmelserna framgår det att storleken på avgifterna måste fastställas på ett öppet sätt och enligt principen om full kostnadstäckning.
I denna proposition kommer endast utformning av bestämmelser gällande avgifter, inte avgifternas storlek, att behandlas. Storleken på avgifterna kommer att regleras i en förordning och frågan kommer därför att behandlas i en separat process.
Dagens finansiering
I 15 § lagen (1993:584) om medicintekniska produkter finns bestämmelser om avgifter som ger regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer rätt att meddela föreskrifter om skyldighet att betala avgift vid en anmälan om klinisk prövning och i samband med registrering, provtagning och undersökning av prover i en näringsidkares verksamhet (första stycket), avgift vid kontroll av särskilda produkter (andra stycket), samt avgift för anmälda organ och den som ansöker om att utses till anmält organ (tredje stycket). Bestämmelsen i tredje stycket om anmälda organ infördes i sam- band med den första översynen med anledning av EU-förordningarna (se prop. 2016/17:197). Regeringen har därefter meddelat sådana föreskrifter i förordningen (2017:932) om avgifter för anmälda organ. Den 1 juni 2019 trädde en ändring av denna förordning i kraft, vilken innebär att Läke- medelsverket även kan ta ut avgifter från anmälda organ vid s.k. särskilda förfaranden när anmälda organ begär yttranden från Läkemedelsverket i fråga om vissa produkter som t.ex. innehåller icke-viabla humana celler och vävnader eller läkemedel.
Regeringen har även i förordningen (1993:876) om medicintekniska produkter föreskrivit en anmälningsavgift för en klinisk prövning (12 §), avgifter med anledning av registrering av uppgifter om tillverkare och pro- dukter (13 § första stycket) och ett bemyndigande till Läkemedelsverket att meddela föreskrifter om skyldighet för en näringsidkare att betala av- gifter vid provtagning och undersökning av prover (13 § andra stycket).
Swedish Medtech anser att Läkemedelsverkets tillsynsverksamhet bör finansieras genom anslag i stället för genom höjda avgifter. Organisation- en noterar att Läkemedelsverket kommer att få både nya och utökade arbetsuppgifter även inom tillsynsverksamheten. Om dessa förändringar ska finansieras genom avgifter innebär detta en ökad ekonomisk börda för företagen – utöver andra MDR-relaterade kostnadsökningar. Enligt Swed- ish Medtech kommer priserna för medicintekniska produkter att behöva öka i motsvarande utsträckning vilket kommer att leda till ökade kostnader för vården och skattebetalarna och i förlängningen även kan resultera i ett begränsat utbud av tillgängliga produkter. Därtill bör avgifterna sättas med hänsyn till avgiftsstrukturen i andra länder så att konkurrensen inte sned- vrids. Swedish Medtech anför även att det är de anmälda organen – och inte Läkemedelsverket – som granskar de medicintekniska produkter inför CE-märkning varför det vore rimligare att behålla den tidigare modellen med anslagsfinansiering på det medicintekniska området.
Vidare framhåller Swedish Medtech att den avgift som Läkemedels- verket föreslås ta ut för sin tillsyn bör ses som en offentligrättslig avgift eftersom företagen i en tillsynssituation står i beroendeställning gentemot myndigheten. Organisationen ser en betydande risk för att grunden för tillsynen inte uppfattas som saklig och opartisk.
De uppgifter som Läkemedelsverket ska ägna sig åt kommer att kräva resurser. I dag finansieras Läkemedelsverkets verksamhet som rör medicinteknik genom anslag, bidrag och avgifter. I promemorian föreslås Läkemedelsverket ge tillstånd och ha tillsyn över regelverket. Även om Läkemedelsverket redan i dag är tillsynsmyndighet så innebär det en stor skillnad. Den allra viktigaste skillnaden är att EU-förordningarna innehåll- er mycket mer detaljerade krav än direktiven, vilket får till följd att verkets
Prop. 2020/21:172
281
Prop. 2020/21:172
282
tillsyn och övriga arbete blir mer omfattande. Läkemedelsverket verksam- het är i hög grad avgiftsfinansierad. Det krävs en separat utredning om myndighetens verksamhet i stället ska bli anslagsfinansierad. Denna pro- position avser att anpassa svensk rätt till EU-förordningarna och en utred- ning om Läkemedelsverkets avgiftsstruktur har därför inte gjorts i detta lagstiftningsarbete.
Förslag till lagbestämmelser
Bestämmelser om avgifter föreslås föras in i den nya lagen med komplett- erande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkt- er. Denna lag kommer att ersätta den nu gällande lagen om medicintekn- iska produkter. De bestämmelser om avgifter i den lagen som bedöms ha fortsatt relevans behöver därför föras över till den nya kompletterande lag- en. Avgifter om s.k. ”särskilda produkter” i 15 § andra stycket lagen om medicintekniska produkter bedöms inte längre fylla något behov. Övriga avgifter bedöms dock fortsatt aktuella och behöver därför regleras i den föreslagna nya kompletterande lagen. Att i högre utsträckning än i dag reglera avgiftsskyldigheten i lagen är ett sätt att öka tydligheten i vilka avgifter som kan bli aktuella.
Avgift för ansökan och anmälan
Regeringen får i dag enligt 15 § sista stycket lagen om medicintekniska produkter meddela föreskrifter om att anmälda organ eller den som ansöker om att utses till anmält organ ska betala avgift till den ansvariga myndigheten. Möjligheten att ta ut den här typen av avgifter från anmälda organ föreslås finnas kvar. För att tydliggöra vilka typer av avgifter det kan bli fråga om för anmälda organ föreslås att det anges mer detaljerat i lagen vad avgiften rör.
Den myndighet som är behörig myndighet med ansvar för anmälda organ i Sverige kommer i sitt uppdrag att ta hand om ansökningar om att utses till anmält organ. I det arbetet behöver myndigheten ta ut en ansök- ningsavgift som täcker handläggningsförfarandet. Därför föreslås en fortsatt avgiftsskyldighet för den som ansöker om att utses till anmält organ. En avgift ska även tas ut i de fall som ett anmält organ ansöker om utvidgning av utseendets omfattning och när ett anmält organ ansöker om ändringar av utseendet och att anmälan av dessa ändringar ska göras till kommissionen. Sådana avgifter tas ut i dag. Dessa avgifter har med stöd av 15 § lagen om medicintekniska produkter föreskrivits i 6–7 §§ förord- ningen (2017:932) om avgifter för anmälda organ för medicintekniska produkter. I promemorian finns det inget förslag om att avgifter ska få tas ut av anmälda organ när det gäller utvidgning eller andra ändringar beträff- ande utseendet av ett anmält organ och anmälan till kommissionen av sådana ändringar. Synpunkter på förslaget har inhämtats under hand från Läkemedelsverket. Myndigheten har inte haft några synpunkter på förslag- et. Förslaget som lämnas i denna proposition överensstämmer med det förslag som har beretts under hand.
Enligt artikel 59 i MDR-förordningen och 54 i IVDR-förordningen får en behörig myndighet på en vederbörligen motiverad begäran tillåta att en specifik produkt släpps ut på marknaden eller tas i bruk inom den berörda medlemsstatens territorium trots att något förfarande för bedömning av
överensstämmelse inte har genomförts, om användningen av produkten är befogad av skäl som rör folkhälsan eller patienters säkerhet och hälsa. En ansökan om sådant tillstånd kräver också handläggning och resurser av den behöriga myndigheten och föreslås därför avgiftsbeläggas.
I MDR-förordningen är huvudregeln att en klinisk utvärdering ska utföras innan en medicinteknisk produkt sätts på marknaden. Som en del av den kliniska utvärderingen kan en eller flera kliniska prövningar behöva göras. Liknande regleringar finns vad gäller prestandautvärdering, klinisk evidens och prestandastudier för medicintekniska produkter för in vitro- diagnostik i IVDR-förordningen. Av artikel 62.4 a i MDR-förordningen och artikel 58.5 a i IVDR-förordningen framgår att en klinisk prövning respektive en prestandastudie endast får genomföras om den har godkänts av den medlemsstat där den kliniska prövningen eller prestandastudien ska genomföras. För att den behöriga myndigheten och Etikprövningsmyndig- heten ska ha resurser att granska ansökan om tillstånd att utföra en klinisk prövning eller prestandastudie föreslås också att en avgift får tas ut av den som ansöker om att få genomföra en klinisk prövning eller prestanda- studie.
Med tanke på att Läkemedelsverket i vissa fall ska fatta beslut med stöd av yttrande från Etikprövningsmyndigheten (se avsnitt 10.1) föreslås det att Läkemedelsverkets avgiftsnivå ökas så att avgiften även omfattar den granskning som Etikprövningsmyndigheten gjort. Läkemedelsverket före- slås därefter överföra de medel som avser etikgranskningen till inkomst- titel 2559 Etikprövningsmyndigheten.
Den avgift som kommer att omfatta en ansökan om tillstånd att utföra en klinisk prövning eller prestandastudie kommer även att omfatta sådana kliniska prövningar som avses i artikel 82.1 i MDR-förordningen. Detta är kliniska prövningar som inte utförs i något av de syften som förtecknas i artikel 62.1 i MDR-förordningen. Enligt avsnitt 10.14 ska bestämmelserna om kliniska prövningar i MDR-förordningen, den nya lagen med kom- pletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska pro- dukter och föreskrifter meddelade i anslutning till den lagen även gälla för en klinisk prövning som avses i artikel 82.1. Tillstånd till sådana pröv- ningar ska ges i enlighet med artikel 70.7 b i MDR-förordningen. Regeringen noterar att följden av den svenska regleringen av artikel 82 är att avgift ska betalas till Läkemedelsverket men avse en avgift till både Etikprövningsmyndigheten och Läkemedelsverket. Det kan dock noteras att enligt förslagen i avsnitt 10.14 så ska en utsedd myndighet få föreskriva om undantag från kraven på exempelvis godkännande av Läkemedels- verket. Om ett sådant undantag innebär att ansökan inte behöver god- kännas av Läkemedelsverket utan endast av Etikprövningsmyndigheten, föreslås det att ansökan trots det ska lämnas in till Läkemedelsverket och att sökanden därmed kommer att betala ansökningsavgift till Läkemedels- verket. Av den avgiften kommer Läkemedelsverket att överföra det belopp som ska till Etikprövningsmyndigheten och en mindre del kommer att gå till Läkemedelsverket för dess handläggning och eventuella validering och för registrering av ansökan.
En avgift föreslås även för den som ansöker om att genomföra en klinisk prövning eller prestandastudie enligt artikel 70.7 a i MDR-förordningen respektive artikel 66.7 a i IVDR-förordningen.
Prop. 2020/21:172
283
Prop. 2020/21:172
284
Vidare föreslås att en avgift ska betalas av den som anmäler att en klinisk prövning eller prestandastudie ska utföras för att ytterligare utvärdera en CE-märkt produkt inom ramen för produktens avsedda ändamål (se artikel
74i MDR-förordningen och artikel 70 i IVDR-förordningen). Även dessa ärenden kräver handläggning och resurser av den behöriga myndigheten och Etikprövningsmyndigheten. Apotekarsocieteten ställer frågan om avgift ska erläggas både till Etikprövningsmyndigheten och Läkemedels- verket när det gäller prövningar enligt artikel 74 i MDR-förordningen. Även i detta fall är avsikten enligt regeringens mening att endast en avgift ska betalas och det till Läkemedelsverket. Läkemedelsverket får därefter föra över det belopp som ska till Etikprövningsmyndigheten.
En avgift föreslås också betalas av den som anmäler väsentliga ändringar av en klinisk prövning eller en prestandastudie (se artikel 75 i MDR-förordningen och artikel 71 i IVDR-förordningen). När sponsorer anmäler ändringar av kliniska prövningar eller prestandastudier innebär det också viss administration för den behöriga myndigheten som kräver resurser. I de fall där det rör sig om väsentliga ändringar av en klinisk prövning eller en prestandastudie bör det vara möjligt för myndigheten att ta ut en avgift.
I samtliga fall krävs handläggning av den behöriga myndigheten eller Etikprövningsmyndigheten och resurser för arbetet.
ESV efterlyser en motivering och konsekvensanalys av valet att låta Läkemedelsverket disponera avgifterna, samtidigt som den del av ansökningsavgifterna som avser Etikprövningsmyndighetens granskning ska redovisas mot inkomsttitel. I denna fråga noterar regeringen att Läke- medelsverkets verksamhet i hög grad är avgiftsfinansierad medan Etik- prövningsmyndighetens är anslagsfinansierad. Att ändra en myndighets avgiftsstruktur kräver en utredning som inte har kunnat göras inom ramen för det nu aktuella lagstiftningsarbetet. Syftet med detta lagstiftningsarbete är att anpassa svensk rätt till EU-förordningarna om medicintekniska pro- dukter och i det arbetet behöver anpassning göras så att endast en avgift betalas av den som ansöker om att få genomföra kliniska prövningar eller prestandastudier. Det saknas möjlighet att göra ytterligare ändringar i myndigheternas avgiftsstrukturer i detta arbete.
Årsavgift
Läkemedelsverket kommer att ha tillsyn över efterlevnaden av MDR- förordningen, IVDR-förordningen, den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter och föreskrifter som har meddelats i anslutning till den lagen.
De arbetsinsatser som Läkemedelsverket utför inom ramen för myndig- hetens löpande tillsyn kräver resurser och finansiering. En skyldighet att betala årsavgift föreslås därför för de aktörer som är föremål för tillsyn, dvs. ekonomiska aktörer som registrerar verksamhet i Sverige av produkt- er som omfattas av MDR- och IVDR-förordningarna, inklusive angräns- ande produkter, samt den som är utsedd till anmält organ av myndigheten med ansvar för anmälda organ i Sverige. Skyldigheten att betala årsavgift ska gälla så länge som en aktör kan sägas rymmas i någon av dessa tre kategorier. Det är inte uteslutet att det kan finnas ekonomiska aktörer som inte bör betala årsavgift. Det kan vara sådana ekonomiska aktörer där en
löpande tillsyn inte utförs. Regeringen bedömer att de ekonomiska aktörer som ska betala årsavgift ska anges i förordning eller myndighetsföreskrift. Det föreslås därför att ett bemyndigande införs med den innebörden. För- slaget om att endast de ekonomiska aktörer som regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer har angett i föreskrifter ska betala årsavgift har beretts under hand med Läkemedelsverket. Myndigheten har inte haft några synpunkter på förslaget. Förslaget som lämnas i denna pro- position överensstämmer med det förslag som har beretts under hand.
Region Skåne anser att begreppet ”ekonomisk aktör” behöver förtydlig- as med hänsyn till hälso- och sjukvårdens organisation. Regeringen noter- ar att den föreslagna avgiftsbestämmelsen ska införas i den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter. Begreppet ekonomiska aktörer finns definierat i artikel 2.35 i MDR-förordningen och artikel 2.28 i IVDR-förordningen. Av dessa de- finitioner framgår det att med ekonomisk aktör avses en tillverkare av en produkt, en auktoriserad representant, en importör, en distributör av en produkt eller, såvitt avser en produkt som omfattas av MDR-förordningen, den person som avses i artikel 22.1 och 22.3 i MDR-förordningen. Det lämnas till tillämpande myndigheter och domstolar att bedöma i vilken egenskap en fysisk eller juridisk person agerar, dvs. om den är en tillverk- are, en auktoriserad representant, en importör, en distributör eller den person som avses i artikel 22.1 och 22.3 i MDR-förordningen. Umeå uni- versitet anser att lagtexten bör tydliggöras så att den inte endast hänvisar till en ekonomisk aktör som registrerar verksamhet i Sverige utan att lyd- elsen i stället kopplar ihop aktören med medicintekniska produkter. Reger- ingen bedömer dock att det av EU-förordningen framgår vilka som är ekonomiska aktörer och att det därigenom finns en tillräckligt tydlig koppling till att det är en aktör som hanterar en medicinteknisk produkt som ska betala årsavgift.
Enligt Swedish Medtech måste bestämmelsen förtydligas så att det fram- går hur detta påverkar en aktör som agerar i flera roller, exempelvis som tillverkare, importör och distributör. Organisationen anser inte att det är rimligt att årsavgiften tredubblas om ett företag har verksamhet som inne- bär att det agerar i alla tre rollerna. Regeringen bedömer att tillsynen över de olika verksamheter som de olika aktörerna utför är så skild att en års- avgift ska betalas för varje funktion. Om ett företag är tillverkare och dis- tributör kan alltså två årsavgifter komma att tas ut.
Som framgår av avsnitt 9.5 utreds det om det ska tillåtas att reprocessa och återanvända begagnade engångsprodukter i Sverige. För det fall en sådan hantering kommer att bli tillåten kommer det att tillåtas genom föreskrifter meddelade av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. I avsnitt 9.12 föreslås det att den som reprocessar eller åter- använder engångsprodukter i Sverige ska registrera uppgifter hos en myndighet om sin verksamhet och sina produkter. Även reprocessing kräver tillsyn. För det fall reprocessing blir tillåten föreslås det att en avgift ska kunna tas ut av den som reprocessar engångsprodukter.
I promemorian föreslogs en lagbestämmelse som innebär att den som reprocessar en engångsprodukt ska betala en årsavgift. Så som Läke- medelsverket noterar bör det förtydligas i bestämmelsen att avgifter endast ska tas ut för sådan verksamhet som bedrivs i Sverige. I promemorian an- ges det även att en avgift inte ska tas ut för tillsyn som genomförs av
Prop. 2020/21:172
285
Prop. 2020/21:172
286
Inspektionen för vård och omsorg (IVO), jämför departementspro- memorian Anpassningar till EU:s förordningar om medicinteknik – del 2 (Ds 2019:32) s. 285 och 347. Sahlgrenska Universitetssjukhuset anser att det är oklart om detta betyder att årsavgiften ska tas ut av alla som re- processar, företag såväl som vårdgivare, eller om det endast är företag som ska betala årsavgift. Som anges i promemorian är tanken att om reprocess- ing och återanvändning av engångsprodukter blir tillåten så bör IVO få tillsyn över den reprocessing och återanvändning som sker inom hälso- och sjukvården eller av hälso- och sjukvårdspersonal. Reprocessing av andra aktörer kommer därmed att falla under Läkemedelsverkets tillsyn. En årsavgift ska således inte betalas av den som omfattas av den tillsyn som IVO kan komma att utföra eftersom inspektionens tillsyn inte är avgiftsbelagd. Det bör därför framgå av bestämmelsen att årsavgift endast ska betalas av den som reprocessar och vars verksamhet inte sker inom hälso- och sjukvården eller av hälso- och sjukvårdspersonal.
Umeå universitet bedömer att lagtexten bör förtydligas så definitionen av reprocessare tydligare kopplar ihop aktören med medicintekniska pro- dukter. Regeringen finner att begreppet reprocessing är definierat i artikel
2.39i MDR-förordningen och att begreppet reprocessare används i artikel
17.4i den förordningen. Med tanke på att den svenska lagen kompletterar denna EU-förordning så bedöms uttrycket vara tillräckligt tydligt.
Årsavgiften av ovan nämnda aktörer syftar t.ex. till att täcka myndighet- ens arbete med marknadskontroll, tillsyn, informationsgivning och registerhantering.
Avgift för intyg, yttranden och rådgivning
Enligt nuvarande 15 § lagen om medicintekniska produkter får avgift tas ut för att täcka kostnaderna för åtgärder i samband med provtagning och undersökning av prover. Denna möjlighet föreslås kvarstå då dessa åtgärder kräver resurser av myndigheten.
En nyhet i EU-förordningarna i förhållande till dagens reglering är krav- et på medlemsstaterna att på begäran utfärda exportintyg. För att myndig- heten ska kunna finansiera sitt arbete med framtagande av exportintyg föreslås även möjlighet att ta ut en avgift för sådana intyg. I promemorian föreslås det att en avgift ska betala av en ekonomisk aktör som får ett exportintyg utfärdat av den behöriga myndigheten. Regeringen bedömer dock att avgift ska betalas redan när en ekonomisk aktör begär att få ett sådant intyg. Därmed kommer en sökande att få betala avgift även om ett intyg inte utfärdas, exempelvis till följd av att sökanden återkallar sin begäran. Genom ändringen får ansvarig myndighet betalning för den tid som lagts ner i ärendet även om något exportintyg inte utfärdas.
Avseende vissa produkter behöver anmälda organ inhämta yttranden från behörig myndighet genom s.k. särskilda förfaranden. Det gäller t.ex. produkter som innehåller en läkemedelssubstans eller mänskliga icke- viabla celler eller vävnader. För vissa produkttyper krävs att det anmälda organet begär ett vetenskapligt yttrande från behörig myndighet eller Europeiska läkemedelsmyndigheten innan ett intyg om överensstämmelse kan utfärdas. Detta gäller för medicintekniska produkter som innehåller en läkemedelssubstans, medicintekniska produkter som består av substanser eller kombinationer av substanser som absorberas av eller sprids lokalt i
människokroppen samt behandlingsvägledande diagnostik. För medicin- Prop. 2020/21:172 tekniska produkter som tillverkas med användning eller genom integrering
av vävnader eller celler av mänskligt ursprung eller derivat därav som är icke-viabla ska ett vetenskapligt yttrande inhämtas från behörig myndighet för mänskliga vävnader och celler. Apotekarsocieteten noterar att man i tidigare lagstiftning gjort skillnad mellan ”competent authority”, som i Sverige var Läkemedelsverket, och ”designating authority”, som var Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll (Swedac). Apotekar- societeten frågar vilken myndighet som är den ansvariga myndigheten som på begäran kan ge yttrande eller rådgivning till ett anmält organ. Regering- en noterar att den myndighet som kommer att lämna yttrande och rådgiv- ning till anmälda organ kommer att framgå av förordning som regeringen beslutar. Det kan dock noteras att i avsnitt 8 görs bedömningen att Läke- medelsverket även fortsättningsvis bör vara den behöriga myndigheten för mänskliga vävnader och celler som avses i kapitel II avsnitt 5.3.1 a i bilaga IX till MDR-förordningen. Regeringen har meddelat föreskrifter om den här typen av avgifter i förordningen (2017:932) om avgifter för anmälda organ för medicintekniska produkter. Dessa föreskrifter har meddelats med stöd av nu gällande författning. Eftersom lagen om medicintekniska produkter kommer att upphävas bör det i den nya kompletterande lagen införas en ny bestämmelse om att ett anmält organ ska betala en avgift till den ansvariga myndigheten vid begäran av yttranden.
De yttranden som avses är i första hand yttranden vid särskilda förfar- anden. Det kan emellertid inte uteslutas att det på sikt kan bli fråga om andra yttranden. I samma bestämmelse föreslås även att myndigheten får ta ut avgifter för rådgivning till anmälda organ då detta också tar resurser i anspråk. För enklare frågor som inte tar några större resurser i anspråk bör dock inte någon avgift tas ut.
Bemyndigande
Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer föreslås få ett bemyndigande att meddela föreskrifter om storleken på avgifterna samt om betalningen av avgifterna. Avgifternas storlek och bestämmelser som rör betalningen kommer att preciseras närmare i förordning eller myndig- hetsföreskrifter och bereds i särskild ordning vid en senare tidpunkt. Inom ramen för bemyndigandet finns det möjlighet att sätta ned en avgift eller medge avgiftsbefrielse på samma sätt som det finns i dag, jämför nuvarande 16 § 4 förordningen om medicintekniska produkter.
ESV anför att det av promemorian framgår att avsikten är att avgifts- nivån för ansökningsavgifter som Läkemedelsverket ska ta ut ska ökas så att avgiften även omfattar granskning som görs av Etikprövnings- myndigheten. ESV vill uppmärksamma att det med en sådan lösning blir viktigt att utforma en transparent modell för uppföljning av intäkter och kostnader för de olika verksamheterna.
Av artiklarna 111 i MDR-förordningen och 104 i IVDR-förordningen följer att medlemsstaterna får ta ut avgifter för de verksamheter som fast- ställs i förordningarna, förutsatt att storleken på avgifterna fastställs på ett öppet sätt och i enlighet med principen om full kostnadstäckning. Vidare anges det i skäl 88 i MDR-förordningen och IVDR-förordningen att för-
ordningarna visserligen inte bör inverka på medlemsstaternas rätt att ta ut
287
Prop. 2020/21:172 avgifter för verksamhet på nationell nivå, men för att säkerställa öppenhet och insyn bör medlemsstaterna informera kommissionen och de andra medlemsstaterna innan de beslutar om sådana avgifters struktur och storlek. För att ytterligare säkerställa öppenhet och insyn bör information om avgifternas struktur och storlek finnas allmänt tillgänglig på begäran. Regeringens avsikt är att modellen för att fastställa storleken på avgifterna ska vara transparent och regeringen kommer att noga följa utvecklingen i det kommande arbetet med att utforma avgiftsmodell.
ESV tolkar det som att avsikten är att de avgiftsintäkter som ska finansi- era verksamhet hos Läkemedelsverket ska disponeras av myndigheten. ESV kan av promemorian inte utläsa om tanken är att riksdagen ska fatta beslut om att dessa avgiftsintäkter ska få disponeras för de aktuella ända- målen eller om de anses rymmas inom ramen för tidigare riksdagsbeslut om specialdestination. Grundprincipen för Läkemedelsverkets avgifter är att myndigheten behåller avgifterna för att finansiera delar av sin verksam- het. Regeringen föreslår att riksdagen bemyndigar regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att disponera de avgifter som före- slås i detta avsnitt.
15Sanktioner
Av artikel 113 i MDR-förordningen och artikel 106 i IVDR-förordningen framgår att medlemsstaterna ska föreskriva sanktioner för överträdelser av bestämmelserna i förordningarna och vidta de åtgärder som krävs för att säkerställa att dessa sanktioner tillämpas. Sanktionerna ska vara effektiva, proportionella och avskräckande. De sanktioner som kan bli aktuella är såväl straffrättsliga som administrativa.
| 15.1 | Straffrättsliga sanktioner |
| 15.1.1 | Straffbestämmelse |
|
| |
| Regeringens förslag: Det införs en straffbestämmelse som omfattar | |
| den som med uppsåt eller av oaktsamhet släpper ut en produkt på | |
| marknaden eller tillhandahåller en produkt i Sverige utan att | |
| 1. produkten uppfyller de krav och villkor som gäller enligt artikel 5 | |
| i MDR-förordningen eller artikel 5 i IVDR-förordningen, eller | |
| 2. de språkkrav uppfylls som gäller enligt föreskrifter som meddelats | |
| av regeringen med stöd av 7 kap. 8 § den nya lagen med kompletterande | |
| bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter och | |
| som avser den information om en produkt som ska tillhandahållas | |
| användare eller patienter i Sverige. | |
| Straffet ska vara böter eller fängelse i högst ett år. | |
| Till böter eller fängelse i högst två år ska den dömas som med uppsåt | |
| eller av oaktsamhet påbörjar eller genomför en klinisk prövning eller | |
| prestandastudie | |
288 | 1. utan tillstånd, | |
|
|
2.utan att ha lämnat in en ansökan eller anmälan enligt artikel 70.1, 74, 75 eller 82.1 i MDR-förordningen eller artikel 66.1, 70 eller 71 i IVDR-förordningen,
3.i strid med villkor som anges i beslut om tillstånd, beslut avseende etisk granskning i enlighet med artikel 70.7 a eller 74 i MDR- förordningen eller artikel 66.7 a eller 70 i IVDR-förordningen, eller i ett yttrande avseende etisk granskning i enlighet med artikel 75 eller 82.1 i MDR-förordningen eller artikel 71 i IVDR-förordningen i det fall den myndighet som regeringen utsett att pröva frågor om kliniska prövningar och prestandastudier inte har fattat beslut i frågan, eller
4.i strid med ett negativt yttrande avseende den etiska granskningen av en ansökan eller anmälan i enlighet med artikel 70.7 a, 74 eller 75 i MDR-förordningen och artikel 66.7 a, 70 eller 71 i IVDR-förordningen
idet fall den myndighet som regeringen utsett att pröva frågor om kliniska prövningar och prestandastudier inte har fattat beslut i frågan.
I ringa fall ska det inte dömas till ansvar.
Promemorians förslag överensstämmer delvis med regeringens för- slag. I promemorians förslag omfattar straffansvaret den som släpper ut en produkt på marknaden eller använder en produkt som inte uppfyller krav- en. I promemorian anges det inte i bestämmelsen att straffansvar även ska omfatta den som inte uppfyller de språkkrav som föreskrivs i förordning när det gäller den information om en produkt som ska tillhandahållas användare eller patient. I promemorian föreslås att straffet för den som påbörjar eller genomför en klinisk prövning eller prestandastudie utan tillstånd, utan att ha lämnat in en anmälan eller i strid med ett negativt yttrande avseende den etiska granskningen av en anmälan i enlighet med bestämmelser i MDR- och IVDR-förordningarna är böter eller fängelse i högst ett år. I promemorian föreslås inte att den straffbestämmelsen ska omfatta den som påbörjar eller genomför en klinisk prövning eller pre- standastudie i strid med meddelade villkor. I straffbestämmelsen görs det inga hänvisningar till EU-förordningarnas artiklar när det gäller den som inte har lämnat in en ansökan eller anmälan eller den som har påbörjat eller genomfört en prövning eller studie i strid med villkor som anges i beslut och inte heller någon hänvisning till ett yttrande avseende etisk gransk- ning. I promemorian är hänvisningarna till EU-förordningarna statiska, dvs. avser förordningarna i en viss angiven lydelse.
Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till eller har inte lämnat synpunkter på promemorians förslag. Region Öster- götland ställer sig frågande till hur bestämmelsen om att den som använder en produkt som inte uppfyller kraven i EU-förordningarna ska kunna straffas ska implementeras. Regionen anser att berörd juridisk person ska se till att vårdpersonalen har adekvata medicintekniska produkter att tillgå och detta kan inte läggas på den enskilda användaren. Region Skåne anför att lydelsen av straffbestämmelsen kan tolkas som att en enskild vård- arbetare kan bli straffad för beslut tagna av personer i överordnad ställning eller genom tecknade avtal. Texten bör enligt regionen förtydligas med avseende på ansvarsfördelning mellan en enskild medarbetare och person- er i överordnad ställning samt organisation i sin helhet. Swedish Medtech
Prop. 2020/21:172
289
Prop. 2020/21:172 anser att ansvaret för den person som har ansvar för att regelverket följs behöver förtydligas, bland annat med avseende på eventuellt straffansvar.
Läkemedelsverket anger att enligt den nuvarande straffbestämmelsen i lagen om medicintekniska produkter kan även den som bryter mot före- skrifter som beslutats av regeringen dömas till påföljd men att en liknande reglering inte föreslås i promemorian. Läkemedelsverket noterar att det inte finns några närmare överväganden i promemorian rörande behovet av sanktion för överträdelser av regeringens föreskrifter och varför det krim- inaliserade området snävas in i detta avseende.
Lunds universitet föreslår att straffskalan höjs för den som påbörjar en klinisk prövning utan tillstånd eller anmälan eller i strid med ett negativt yttrande avseende etisk granskning till böter eller fängelse i högst två år, i stället för den straffskala med böter och fängelse i högst ett år som föreslås i departementspromemorian. Universitet pekar även på att straffansvaret enligt lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser männ- iskor (etikprövningslagen) också omfattar den som bryter mot villkor i ett etiskt godkännande, något som saknar motsvarighet i bestämmelsen i den föreslagna lagen om anpassningar av svensk rätt till EU-förordningarna om medicintekniska produkter, trots att sådana villkor även kan meddelas när det gäller tillstånd att utföra klinisk prövning eller prestandastudier. Även Läkemedelsverket föreslår att straffskalan ska justeras till högst två års fängelse och då för överträdelser som orsakar eller kan orsaka en fara för människors liv eller hälsa.
Åklagarmyndigheten föreslår att det övervägs att ha en dynamisk hän- visning till EU-förordningarna i straffbestämmelsen.
Skälen för regeringens förslag
Nuvarande bestämmelser om straff och förverkande
Lagen (1993:584) om medicintekniska produkter är huvudsakligen en pro- duktsäkerhetslag. I lagen finns bland annat bestämmelser om vilka krav som gäller för medicintekniska produkter och under vilka förutsättningar sådana produkter får släppas ut på marknaden eller tas i bruk i Sverige.
I 17 § lagen om medicintekniska produkter framgår det att den som med uppsåt eller av oaktsamhet släpper ut en medicinteknisk produkt på mark- naden eller använder en sådan produkt i Sverige utan att produkten upp- fyller de krav och villkor som gäller enligt 5 § den lagen eller enligt före- skrifter som beslutats av regeringen med stöd av 6 § den lagen döms till böter eller fängelse i högst ett år. Detsamma gäller den som med uppsåt eller av oaktsamhet bryter mot föreskrifter som beslutats av regeringen. I ringa fall ska det dock inte dömas till ansvar. Av tredje stycket framgår att den som överträder ett vitesföreläggande eller vitesförbud enligt lagen om medicintekniska produkter inte ska dömas till ansvar enligt ovan för en gärning som omfattas av föreläggandet eller förbudet. I 18 § anges att en medicinteknisk produkt som varit föremål för brott enligt lagen ska för- klaras förverkad, om det inte är uppenbart oskäligt. Detsamma gäller för värdet av produkten och vinningen av brottet.
290
Ny straffbestämmelse
Av artiklarna 5 i MDR-förordningen och 5 i IVDR-förordningen framgår att en produkt endast får släppas ut på marknaden eller tas i bruk om den uppfyller kraven i respektive förordning, om den på vederbörligt sätt lever- erats och installerats samt om den underhålls och används för avsett ända- mål. Av artiklarna 5.2 i MDR-förordningen och 5.2 i IVDR-förordningen framgår att en produkt ska uppfylla de allmänna krav på säkerhet och pre- standa som fastställs i bilaga I till vardera förordningen. Av artiklarna 5.3
iMDR-förordningen och 5.3 i IVDR-förordningen framgår att det ska finnas belägg för att produkten uppfyller de allmänna kraven på säkerhet och prestanda och detta sker genom en klinisk utvärdering enligt artikel 61
iMDR-förordningen respektive en prestandautvärdering enligt artikel 56
iIVDR-förordningen.
Undantag från bestämmelserna i artiklarna 5.1–5.3 i MDR-förordningen och 5.1–5.3 i IVDR-förordningen finns i artikel 5.5 i MDR-förordningen respektive artikel 5.5 i IVDR-förordningen. Dessa undantag gäller för egentillverkade produkter, dvs. produkter som endast används och till- verkas inom hälso- och sjukvårdinstitutioner under förutsättning att ett antal specificerade villkor är uppfyllda. För närmare information om dessa produkter hänvisas till avsnitt 9.4.
Det saknas anledning att i det nu aktuella lagstiftningsarbetet, som avser att anpassa svensk rätt till nya EU-förordningar, bedöma valet av sanktion- er annorlunda endast för att bestämmelserna kommer att finnas i EU-för- ordningar. Den som med uppsåt eller av oaktsamhet släpper ut en produkt på marknaden eller tar en sådan produkt i bruk i Sverige utan att den upp- fyller de krav som anges i EU-förordningarna bör även fortsättningsvis kunna dömas till böter eller fängelse i högst ett år.
I promemorian föreslogs det att straffansvar skulle omfatta den som släpper ut eller använder en medicinteknisk produkt. Region Östergötland ställer sig frågande till att även den som med uppsåt eller av oaktsamhet använder en produkt som inte uppfyller gällande krav ska kunna dömas till påföljd. Regionens inställning är att det ansvaret bör åligga berörd juridisk person som har att se till att vårdpersonalen har adekvata medicintekniska produkter att tillgå och detta straffansvar bör inte läggas på den enskilda användaren. I de fall som användaren med uppsåt använder produkter med annan avsedd användning bör ansvaret enligt regionen ligga på den fysiska personen. Även Region Skåne finner att bestämmelsen i promemorian kan tolkas som att en enskild vårdarbetare kan bli straffad för beslut tagna av personer i överordnad ställning eller genom tecknade avtal. Regionen an- ser att texten bör förtydligas med avseende på ansvarsfördelning mellan enskild medarbetare och personer i överordnad ställning samt organisation
isin helhet.
Regeringen instämmer i regionernas synpunkter och anser att straffbe- stämmelsen inte ska omfatta den som ”använder” en medicinteknisk pro- dukt utan i stället den som ”tillhandahåller” en produkt i strid med gällande bestämmelser. I artikel 2.27 i MDR-förordningen och artikel 2.20 i IVDR- förordningen definieras begreppet ”tillhandahållande” som tillhandahåll- ande av en produkt, utom prövningsprodukter, för distribution, förbruk- ning eller användning på unionsmarknaden i samband med kommersiell verksamhet, antingen mot betalning eller kostnadsfritt. Därmed blir inte en
Prop. 2020/21:172
291
Prop. 2020/21:172 användare straffrättsligt ansvarig utan i stället den som tillhandhåller en produkt som strider mot angivna bestämmelser. När det gäller begreppet att släppa ut på marknaden eller utsläppande på marknaden så innebär det enligt artikel 2.28 i MDR-förordningen och artikel 2.21 i IVDR-förord- ningen att en produkt tillhandahålls första gången på unionsmarknaden.
292
I avsnitt 6.2 föreslås det att en definition införs i den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter, vilken innebär att med uttrycket produkt avses medicintekniska produkter, tillbehör till medicintekniska produkter och produkter som för- tecknas i bilaga XVI till MDR-förordningen samt medicintekniska pro- dukter för in vitro-diagnostik och tillbehör till sådana produkter. Den straffrättsliga bestämmelsen kommer att omfatta samtliga dessa produkt- grupper. Det straffrättsliga området kommer därmed att omfatta fler pro- dukter än hitintills. EU-förordningarnas syfte är att säkerställa en hög skyddsnivå för patienter och användare och det har bedömts att kraven i förordningarna ska omfatta dessa produkter. Straffansvaret bör därmed omfatta samtliga produkter som omfattas av bestämmelserna i EU- förordningarna.
CE-märkning om överensstämmelse
Enligt förarbetena till lagen om medicintekniska produkter omfattar straff- bestämmelsen i 17 § även ”underlåtenhet att märka en medicinteknisk produkt med EG-märket enligt föreskrivet sätt” (prop. 1992/93:175 s. 54). EG-märket har därefter ersatts med CE-märket.
Bestämmelser om CE-märkning av medicintekniska produkter regleras i myndighetsföreskrifter (Läkemedelsverkets föreskrifter [LVFS 2003:11] om medicintekniska produkter). I 8 kap. 3 § regeringsformen anges att riksdagen får bemyndiga regeringen att meddela föreskrifter, men dessa föreskrifter inte får avse annan rättsverkan av brott än böter (jfr även NJA 2005 s. 33). I detta fall krävs därför att straffbestämmelserna framgår av lag.
Frågan är vilka sanktioner som kan anses vara lämpliga för en överträd- else av CE-märkning när det gäller medicintekniska produkter. Det kan noteras att bestämmelser om CE-märkning även finns i Europaparlament- ets och rådets förordning (EG) nr 765/2008 av den 9 juli 2008 om krav för ackreditering och marknadskontroll i samband med saluföring av produkt- er och i andra EU-rättsakter såsom de om medicintekniska produkter. Som komplement till dessa rättsakter finns lagen (2011:791) om ackreditering och teknisk kontroll. I den lagen anges under vilka förutsättningar som CE-märkning ska göras. Enligt 17 § den lagen ska den som med uppsåt eller av oaktsamhet bryter mot de grundläggande förutsättningar som gäller för att CE-märka en produkt dömas till böter. Detta gäller dock endast om gärningen inte är belagd med straff enligt annan författning. En straffbestämmelse i den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter kommer således att gälla i stället för den straffbestämmelse som finns i lagen om ackreditering och teknisk kontroll.
Av artikel 20 i MDR-förordningen och artikel 18 i IVDR-förordningen framgår att produkter som anses överensstämma med kraven i respektive förordning ska vara försedda med CE-märkning om överensstämmelse.
Att felaktigt märka medicintekniska produkter som inte överensstämmer med de krav som uppställs i förordningarna kan leda till mycket allvarliga konsekvenser för människors liv och hälsa. Detta talar för att fängelse bör kunna följa vid överträdelse av bestämmelserna om CE-märkning. Den som bryter mot bestämmelserna om CE-märkning ska således kunna straffas med böter eller fängelse i högst ett år, i likhet med vad som idag gäller enligt förarbetena till 17 § lagen om medicintekniska produkter.
Swedish Medtech anser att det ansvar som en person med ansvar för att regelverket följs enligt artikel 15 i MDR-förordningen och artikel 15 i IVDR-förordningen behöver förtydligas, bland annat med avseende på eventuellt straffansvar. Av EU-förordningarna framgår de olika aktörernas ansvar. I artikel 15 i MDR-förordningen och artikel 15 i IVDR-förordning- en anges det att tillverkarna ska ha tillgång till minst en person med ansvar för att regelverket efterlevs. Vem som har det straffrättsliga ansvaret hos en juridisk person beror på flera faktorer och får bedömas på samma sätt som inom övrig straffrätt.
Straff även för överträdelser av bestämmelser i regeringens förordningar
Enligt 17 § lagen om medicintekniska produkter kan även överträdelser av föreskrifter som beslutats av regeringen med stöd av 6 och 8 §§ leda till böter eller fängelse i högst ett år. Således kan straffansvar även följa över- trädelse av regeringens förordningar när det gäller föreskrifter om exempelvis de väsentliga krav som ställs på produkterna, märkning av pro- dukter eller deras förpackningar, indelning i produktklasser eller produkt- grupper och bestämmelser om kliniska prövningar och prestandastudier. Den föreslagna straffbestämmelsen i promemorian innehåller dock inte straffbarhet för överträdelser av regeringens föreskrifter. Förordningen (1993:876) om medicintekniska produkter innehåller inte några materiella bestämmelser som är handlingsreglerande för enskild, förutom bestäm- melserna i 4 a–4 c §§ om informations- och dokumentationsskyldighet. Dessa bestämmelser trädde i kraft den 26 maj 2020 och är en anpassning av svensk rätt till EU-förordningarna. Läkemedelsverket noterar att det inte finns några närmare överväganden i promemorian rörande behovet av sanktion för överträdelser av regeringens föreskrifter och varför det krim- inaliserade området snävas in i detta avseende. Läkemedelsverket pekar på att promemorians förslag till förordning med kompletterande bestäm- melser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter innehåller be- stämmelser som i viss mån kan vara handlingsreglerande för enskild, främst kravet på att information ska anges på svenska. Då den nya förord- ningen kan komma att ändras över tid är det enligt Läkemedelsverket möjligt att nya bestämmelser som är handlingsreglerande för enskild läggs till i förordningen.
Bestämmelser om språkkrav när det gäller information om medicintekn- iska produkterna kommer att regleras i förordning eller myndighetsföre- skrifter (jfr avsnitt 9.8). I fråga om språkkrav kan bestämmelserna delas upp i två grupper. Den första gruppen består av bestämmelser om vilka språk som en produkt ska vara märkt med och vilka språk som information till patienter och användare, bruksanvisningar och säkerhetsmeddelande till marknaden ska vara skrivna på. När det gäller denna grupp bedömer regeringen att det är av största vikt för patientsäkerheten att patienter och
Prop. 2020/21:172
293
Prop. 2020/21:172 användare av dessa produkter kan tillgodogöra sig informationen. Patient- ers och användares hälsa kan riskeras om denna information inte lämnas på ett språk som patienter och användare behärskar. Det språk som in- formationen ska lämnas på bör fastställas av regeringen i förordning. Be- stämmelser om språkkrav ska kunna omfattas av straffbestämmelsen som innebär att den som med uppsåt eller av oaktsamhet släpper ut en produkt på marknaden eller tillhandahåller en produkt i Sverige, utan att den upp- fyller de språkkrav som anges i förordning och som avser den information som ska lämnas till patienter och användare, ska kunna dömas till böter eller fängelse i högst ett år. I avsnitt 9.8 föreslås det även att en myndighet som regeringen utser ska få meddela föreskrifter om undantag från språk- kraven och även i enskilda fall fatta beslut om undantag från språkkraven. Om undantag från språkkraven i en förordning meddelats av en myndighet i myndighetsföreskrifter eller i enskilt beslut så gäller den föreskriften eller det beslutet i stället för förordningsbestämmelsernas språkkrav. Undantag från språkkraven som meddelats av en myndighet kommer således inte att omfattas av straffansvar. Som anges nedan ska gärningar som bedöms som ringa inte leda till ansvar. Ordet användare är definierat i artikel 2.37 i MDR-förordningen och artikel 2.30 i IVDR-förordningen. Av definition- erna framgår att med användare avses hälso- och sjukvårdspersonal eller lekman som använder en produkt.
I den andra gruppen av språkkrav finns krav som gäller för de handlingar och dokument som ekonomiska aktörer ska lämnas till behörig myndighet. Även i dessa fall är det viktigt att information lämnas på ett språk som behörig myndighet i Sverige förstår. Emellertid kan dessa myndigheter förelägga en ekonomisk aktör att inkomma med handlingarna på ett språk som anges i förordning eller myndighetsföreskrift. De språkkrav som anges i förordning men som avser dokumentation till behöriga myndighet- er ska inte omfattas av straffansvar.
Straffskalan för överträdelser vid utsläppande och tillhandahållande av medicintekniska produkter
Läkemedelsverket framhåller att vissa överträdelser mot de aktuella regel- verken kan få långtgående negativa konsekvenser för ett stort antal männ- iskor. Överträdelser som äventyrar människors liv och hälsa bör enligt myndigheten kunna bedömas som allvarliga och det bör därför övervägas om straffskalan behöver justeras upp för de allvarligaste överträdelserna till två år. I sådana fall föreslår Läkemedelsverket att ansvarsbestämmelsen delas upp i två paragrafer där den första, som avser de mer allvarliga över- trädelserna, bör kompletteras av ett rekvisit som avgränsar bestämmelsen till överträdelser som orsakar eller kan orsaka en fara för människors liv eller hälsa (jfr 28 § a och 29 § livsmedelslagen [2006:804]).
Läkemedelsverket anför vidare att en påföljd måste kunna sägas mot- svara överträdelsens allvar. För att straffbestämmelser ska ha legitimitet krävs också att straffet överensstämmer med hur lagstiftaren och samhället i stort ser på överträdelser. Allvarliga brister i hanteringen i av medicin- tekniska produkter betraktas sannolikt som mycket straffvärt av de flesta. Läkemedelsverket tillägger att om allvarliga förfaranden inte kan straffas på ett sätt som upplevs som tillräckligt ingripande riskerar allmänhetens
förtroende för rättsväsendet att urholkas.
294
Regeringen bedömer att frågan om en straffskärpning av överträdelser av regelverket vid utsläppande och tillhandahållande av medicintekniska produkter är en fråga som kräver ytterligare utredning och att en sådan utredning inte kan göras i detta lagstiftningsarbete. Det kan dock noteras att nedan föreslås en straffskärpning vid otillåtna kliniska prövningar och prestandastudier. Den straffskärpningen är emellertid baserad på den lag- stiftning som infördes i svensk rätt 2019, jämför avsnittet under rubriken Straffskalan för otillåtna kliniska prövningar och prestandastudier.
Straffbestämmelse om klinisk prövning och prestandastudie
I förarbetena till 17 § lagen om medicintekniska produkter anges att även den som inte anmäler en klinisk prövning ska dömas till ansvar enligt be- stämmelsen (prop. 1992/93:175 s. 53 f.). Att påbörja eller utföra en klinisk prövning eller en prestandastudie utan att ha uppfyllt de krav på tillstånd eller anmälan som gäller enligt EU-förordningar bör även fortsättningsvis leda till straffansvar. Vid utformningen av straffbestämmelsen bör de olika beslutsförfarandena noteras.
Iartikel 62.4 i MDR-förordningen och artikel 58.5 i IVDR-förordningen finns bestämmelser som innebär att kliniska prövningar och prestanda- studier endast får genomföras om bland annat berörd medlemsstat har god- känt prövningen eller studien och en etikkommitté inte har avgett ett nega- tivt yttrande. I de fall en prövning eller studie ska genomföras i flera medlemsstater kan godkännandeprocessen genomföras genom det sam- ordnade förfarande som anges i artikel 78 i MDR-förordningen och artikel 74 i IVDR-förordningen.
Beslutsförfarandena för att få påbörja och genomföra en klinisk pröv- ning eller prestandastudie skiljer sig åt i vissa delar. Av artikel 70.7 b i MDR-förordningen och 66.7 b i IVDR-förordningen framgår att en klinisk prövning eller prestandastudie endast får påbörjas om prövningen eller studien godkänts och den etiska granskningen inte resulterat i ett negativt yttrande. När det samordnade bedömningsförfarandet enligt artikel 78 i MDR-förordningen och 74 i IVDR-förordningen börjar användas ska god- kännandet och den etiska granskningen redovisas i ett enda beslut av den berörda medlemsstaten (jfr artikel 78.11 i MDR-förordningen och artikel 74.11 i IVDR-förordningen). I denna proposition föreslås det att tillstånd enligt artikel 70.7 b i MDR-förordningen ska beslutas av en myndighet som regeringen utser. I avsnitt 10.1 görs bedömningen att det är Läke- medelsverket som bör utses till denna myndighet. I tillståndsbeslutet ska Läkemedelsverket beakta den etisk granskning som Etikprövnings- myndigheten har redovisat i ett yttrande till Läkemedelsverket (jfr avsnitt 10.1). Detta förfarande ska tillämpas i Sverige när de föreslagna lagarna träder i kraft och det även om prövningen eller studien endast ska utföras
iSverige eller om andra länder ännu inte börjat tillämpa det samordnade förfarandet enligt artikel 78 i MDR-förordningen och artikel 74 i IVDR- förordningen.
Ett något annorlunda beslutsförfarande finns i artikel 70.7 a i MDR-för- ordningen och gäller för en klinisk prövning av produkter i de lägre risk- klasserna. En sådan prövning får påbörjas efter det att ansökan har valider- ats och den etiska granskningen inte resulterat i ett negativt yttrande. I det samordnade bedömningsförfarandet leder det till beslut om att validering
Prop. 2020/21:172
295
Prop. 2020/21:172 och beslut om den etiska granskningen sker var för sig. Med andra ord är avsikten att Läkemedelsverket ska fatta beslut om validering och Etikpröv-
| ningsmyndigheten ska redovisa sin etiska granskning till sponsorn (jfr |
| avsnitt 10.4). |
| Ytterligare ett beslutsförfarande finns i artiklarna 74 och 75 i MDR-för- |
| ordningen. Av artikel 74 framgår att en klinisk prövning som görs för att |
| ytterligare utvärdera en produkt som redan är CE-märkt, s.k. studie för |
| klinisk uppföljning efter utsläppandet, får göras efter det att anmälan |
| lämnats in och den etiska granskningen inte resulterar i ett negativt yttran- |
| de. Detsamma gäller i de fall anmälan görs för att genomföra en väsentlig |
| ändring av en befintlig klinisk prövning. I denna proposition föreslås dock |
| att beslut avseende artikel 75 ska fattas av Läkemedelsverket och att Etik- |
| prövningsmyndighetens etiska granskning ska ingå i beslutsunderlaget för |
| det beslutet. Om Läkemedelsverket avslår anmälan om ändring är det ett |
| avslag om tillstånd att genomföra prövningen i enlighet med ändringen. |
| Som anges i avsnitt 10.3 så är detta beslutsförfarande reglerat endast i |
| svensk rätt. Om beslut inte meddelas inom de tidsperioder som anges i |
| artikel 75 i MDR-förordningen så innebär det att den väsentliga ändringen |
| är godtagbar i enlighet med artikel 75. |
| Liknande bestämmelser finns för prestandastudier i artiklarna 66.7, 70, |
| 71 och 74 i IVDR-förordningen. |
| I avsnitt 10.14 föreslås det att ett krav på tillstånd ska införas även för |
| kliniska prövningar som inte genomförs i något av de syften som för- |
| tecknas i artikel 62.1 i MDR-förordningen. Krav på tillstånd i dessa fall |
| har samma grund som för övriga kliniska prövningar, dvs. att skydda för- |
| sökspersoners rättigheter, säkerhet, värdighet och välbefinnande. Att |
| genomföra en sådan prövning utan nödvändigt tillstånd bör således leda |
| till straffansvar i likhet med övriga kliniska prövningar. Regeringen eller |
| den myndighet regeringen bestämmer ska enligt förslaget i avsnitt 10.14 |
| få meddela undantag bland annat från kravet på tillstånd. Även om ansök- |
| an inte behöver genomgå en vetenskaplig granskning, måste den granskas |
| ur ett etiskt perspektiv och den granskningen får inte resultera i ett negativt |
| yttrande (jfr artikel 82.1 som hänvisar till artikel 62.4 b i MDR-förordning- |
| en). Straffansvar ska således omfatta även dessa prövningar om de på- |
| börjas eller genomförs i strid med ett negativt yttrande avseende etisk |
| granskning. |
| Lunds universitet pekar på att enligt etikprövningslagen så omfattar |
| straffbestämmelsen också den som bryter mot villkor i ett etiskt godkänn- |
| ande. I departementspromemorians förslag saknas motsvarighet, trots att |
| ett sådant tillstånd ska kunna innehålla ett beviljande med villkor som |
| Etikprövningsmyndigheten angett. Regeringen håller med Lunds univers- |
| itet och bedömer att, i likhet med etikprövningslagens straffbestämmelse, |
| även överträdelser av meddelade villkor ska leda till straffansvar. |
| Av straffbestämmelsen bör det således framgå att den som med uppsåt |
| eller av oaktsamhet genomför en klinisk prövning eller prestandastudie |
| utan att tillstånd meddelats i enlighet med bestämmelser i MDR-förord- |
| ningen, IVDR-förordningen eller nationell rätt ska kunna dömas till straff. |
| Detsamma ska gälla den som påbörjar eller genomför en klinisk prövning |
| eller prestandastudie utan att ha lämnat in en ansökan eller anmälan eller i |
| strid med villkor som anges i beslut. Straffbestämmelsen ska även omfatta |
296 | den som påbörjar eller genomför en klinisk prövning eller prestandastudie |
i strid med ett negativt yttrande avseende etisk granskning i enlighet med artikel 70.7 a, 74, 75 eller 82 i MDR-förordningen eller artikel 66.7 a, 70 eller 71 i IVDR-förordningen i det fall den myndighet som regeringen utsett att pröva frågor om kliniska prövningar och prestandastudier inte har fattat beslut i frågan.
När det gäller straffbestämmelsen som omfattar den som påbörjar eller genomför en prövning eller studie i strid med ett villkor så anför Lagrådet att det även i den punkten måste anges vilka beslut som avses. Regeringen noterar att ett villkor kan anges i det tillstånd som meddelats enligt artikel
70.7b av den myndighet som regeringen utsett att pröva frågor om kliniska prövningar och prestandastudier. I avsnitt 10.1 görs bedömningen att Läkemedelsverket bör vara den myndighet som utses att pröva dessa frågor om tillstånd. Straffbestämmelsen omfattar även villkor som Etik- prövningsmyndigheten har meddelat efter sin etiska granskning och där den myndighet som regeringen utsett att pröva frågor om kliniska pröv- ningar inte meddelat ett beslut som omfattar den etiska granskningen. Det kan således vara villkor som Etikprövningsmyndigheten meddelat efter en etisk granskning av en ansökan eller anmälan om klinisk prövning eller prestandastudie i enlighet med artikel 70.7 a eller 74 i MDR-förordningen eller artikel 66.7 a eller 70 i IVDR-förordningen. Det kan även vara villkor som Etikprövningsmyndigheten meddelar i ett yttrande avseende etisk granskning i enlighet med artikel 75 eller 82.1 i MDR-förordningen eller artikel 71 i IVDR-förordningen.
Straffskalan för otillåtna kliniska prövningar och prestandastudier
I departementspromemorian föreslås det att påföljden för den som utan erforderliga godkännande och tillstånd påbörjar eller genomför en klinisk prövning eller prestandastudie ska vara böter eller fängelse högst ett år, vilket är detsamma som i nuvarande lagstiftning.
Lunds universitet jämför den föreslagna straffbestämmelsen med 38 § etikprövningslagen, som efter en straffskärpning den 1 januari 2020 före- skriver böter eller fängelse i högst två år för den som bedriver forskning utan etiskt godkännande eller i strid med villkor i sådant godkännande. Universitetet finner att samma överväganden som ligger till grund för straffskärpningen i etikprövningslagen gör sig gällande också vid otillåten klinisk prövning av medicintekniska produkter.
Nämnda straffskärpning diskuteras i propositionen Etikprövning av forskning – tydligare regler och skärpta straff (prop. 2018/19:165 s. 54 f.). Där anges att syftet med etikprövningslagen är att skydda den enskilda människan och respekten för människovärdet vid forskning. Brott mot etikprövningslagen kan vara av varierande art och svårhetsgrad. Regering- en fann att vissa brott mot etikprövningslagen är så pass allvarliga att på- följden bör vara böter eller fängelse i högst två år. Av propositionen fram- går att exempel på företeelser som har ett högre straffvärde är att forskningen har utförts under lång tid eller vid upprepade tillfällen utan etiktillstånd eller att ett stort antal forskningspersoner har varit inblandade. Andra omständigheter som tas upp i propositionen är att forskning som har bedrivits utan etiktillstånd har medfört att forskningspersonerna utsatts för stora risker att skadas fysiskt, psykiskt eller integritetsmässigt. Ännu all- varligare är forskningsverksamhet som medför att forskningspersonerna
Prop. 2020/21:172
297
Prop. 2020/21:172 utsätts för grova och långvariga kränkningar av den personliga integriteten eller som leder till skador, sjukdomar eller att forskningspersonen avlider. Enligt propositionen är det särskilt allvarligt om överträdelser sker vid upprepade tillfällen. Samma argument och slutsats gör sig gällande även fortsättningsvis för forskning som avser kliniska prövningar av medicin- tekniska produkter och prestandastudier. Att ett slutligt beslut om tillstånd, med eller utan villkor, kommer att meddelas av Läkemedelsverket ändrar inte den bedömningen eftersom Etikprövningsmyndighetens etiska granskning ska beaktas vid beslutet. I andra fall får prövningar och pre- standastudier utföras efter Etikprövningsmyndighetens granskning enligt den nya lagen med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordningar om medicintekniska produkter.
Mot bakgrund av det ovan anförda anser regeringen, till skillnad från promemorians förslag, att den som med uppsåt eller av oaktsamhet på- börjar eller genomför en klinisk prövning eller prestandastudie utan till- stånd, utan att ha lämnat in en ansökan eller en anmälan eller i strid med meddelade villkor eller i strid med ett negativt yttrande avseende den etiska granskningen av en ansökan eller anmälan i enlighet med bestäm- melser i MDR- och IVDR-förordningarna ska dömas till böter eller fängelse i högst två år.
Preskriptionstid
Straffet för den som släpper ut en produkt på marknaden eller använder en sådan produkt i Sverige utan att produkten uppfyller de krav och villkor som gäller enligt EU-förordningarna kommer även fortsättningsvis att vara böter eller fängelse i högst ett år. Av 35 kap. 1 § brottsbalken framgår att det för brott med ett sådant maximistraff inte får dömas till påföljd om den misstänkte inte har häktats eller erhållit del av åtal för brottet inom två år. Samma preskriptionstid kommer att följa av de överträdelser som endast har böter som påföljd.
Straffskärpningen om kliniska prövningar och prestandastudier från högst ett till högst två års fängelse innebär att tiden för åtalspreskription för brott mot lagen förlängs från två till fem år (35 kap. 1 § brottsbalken).
Hänvisningar till EU-förordningarna
Straffbestämmelsen kommer att hänvisa till bestämmelser i EU-förord- ningarna. Hänvisningar till EU-förordningar kan vara dynamiska, vilket innebär att hänvisningarna avser den vid varje tidpunkt gällande lydelsen av förordningarna. Hänvisningarna kommer därmed att omfatta även ändr- ingar i dessa EU-förordningar som görs efter det att dessa har trätt i kraft. Hänvisningar till EU-rättsakter kan även utformas så att de avser EU-rätts- akten i en viss angiven lydelse, s.k. statisk hänvisning.
I promemorian gjordes bedömningen att, med hänsyn till behovet av för- utsebarhet i fråga om vilka straff som kan bli följden av en överträdelse, hänvisningarna till EU-förordningarna i straffbestämmelsen skulle avse förordningen i den ursprungliga lydelsen, en s.k. statisk hänvisning. Åklagarmyndigheten ser svårigheter med den föreslagna hänvisningen till berörda EU-förordningar och föreslår i stället att en dynamisk hänvisning övervägs i det fortsatta lagstiftningsarbetet.
298
För att säkerställa att ändringar i EU-förordningarna får omedelbart Prop. 2020/21:172 genomslag vid tillämpningen av straffbestämmelserna är det ändamåls-
enligt att hänvisningarna till EU-förordningarna är dynamiska. En sådan hänvisningsteknik innebär en tillräcklig avgränsning av straffbestämmel- sernas räckvidd om den kombineras med en ram inom vilken det straffbara området anges. En sådan ram finns i IVDR- och MDR-förordningarna. Den valda tekniken innebär således att en ändring i EU-reglerna behöver underställas riksdagens prövning endast om ändringen tillför någon handlingsregel som går utanför den angivna straffbestämmelsens ram.
I ringa fall ska det inte dömas till ansvar
Straffbestämmelsen i 17 § lagen om medicintekniska produkter begränsas också på så sätt att om gärningen bedöms vara ringa så döms det inte till ansvar. En motsvarande begränsning av det straffbara området finns även i etikprövningslagen. Samma begränsningar bör överföras till den nya lagen.
15.1.2Begränsningar av straffansvaret och förverkande
Regeringens förslag: Det ska inte dömas till straffrättsligt ansvar för en överträdelse som omfattas av ett föreläggande om vite om överträd- elsen ligger till grund för en ansökan om utdömande av vitet.
En produkt som varit föremål för brott enligt den nya lagen med kom- pletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter ska förklaras förverkad, om det inte är uppenbart oskäligt. I stället för produkten får dess värde förklaras förverkat. Även utbyte av sådant brott ska förklaras förverkat, om det inte är uppenbart oskäligt.
Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har yttrat sig särskilt över pro-
memorians förslag.
Skälen för regeringens förslag
Begränsningar av straffansvaret
Rätten att inte bli lagförd eller straffad två gånger för samma brott regleras i artikel 4 i sjunde tilläggsprotokollet till den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (Europakonventionen). I avsnitt 11.1 föreslås att i det fall en produkt inte uppfyller gällande krav kan tillsynsmyndigheter begränsa eller förbjuda produkten. Förelägganden som beslutas av myndigheterna kan förenas med vite. I avsnitt 15.1.1 föreslås att straff ska kunna följa för vissa överträdelse av de krav som uppställs i MDR-förordningen och IVDR- förordningen. Det skulle kunna leda till att en överträdelse kan resultera i både straff och vite. I 17 § lagen om medicintekniska produkter har denna risk för dubbla sanktioner hanterats genom en bestämmelse om att den som överträder ett vitesföreläggande eller vitesförbud enligt den lagen inte ska dömas till ansvar för en gärning som omfattas av föreläggandet eller
förbudet. En sådan bestämmelse bör även finnas i den nya lagen med
299
Prop. 2020/21:172 kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter. Tidpunkten för när vite utesluter straff bör dock justeras på så sätt att det inte får dömas till ansvar för en gärning som omfattas av ett föreläggande som har förenats med vite om en ansökan om utdömande av vitet har gjorts, jämför 5 kap. 13 § lagen (2016:1306) med kompletterande bestämmelser till EU:s marknadsmissbruksförordning och därtill hörande motivuttalanden i propositionen Effektiv bekämpning av marknadsmiss- bruk (prop. 2016/17:22 s. 227 f. och 389).
Lagrådet noterar att bestämmelsen, samtidigt som den gör det möjligt att döma ut straff för en viss gärning också om den omfattas av ett före- läggande som har förenats med vite (så länge ansökan om utdömande av vite inte har gjorts), inte anger att ett sådant straffrättsligt förfarande hindrar en efterföljande ansökan om utdömande av vite. Lagrådet är med- vetet om att bestämmelser utformade på detta sätt förekommer, men vill i sammanhanget ändå väcka den mer principiella frågan om regleringen inte borde täcka också den sist nämnda situationen. Lagrådet noterar vidare att bestämmelsen reglerar frågan om när vite utgör hinder mot utdömande av straff. Med hänsyn till att bestämmelsen motiveras med hänvisning till principen om ne bis in idem vore det (jfr NJA 2013 s. 502 p. 67 f.) enligt Lagrådet mer följdriktigt om den också reglerade frågan om när vite utgör hinder mot att ett straffrättsligt förfarande inleds, dvs. att åtal väcks.
Det har inte framkommit behov av att införa förbud mot att meddela förelägganden vid vite mot en aktör efter det att ett straffrättslig förfarande inletts. Enligt regeringens mening motiverar den eventuella risken för en sådan tillämpning av det nu aktuella regelverket inte att innebörden av dubbelbestraffningsförbudet enligt Europakonventionen i en sådan situation behöver komma till särskilt uttryck i lagtexten.
I denna proposition föreslås att vissa överträdelser ska kunna leda till sanktionsavgifter. För att även i dessa situationer undvika dubbla förfar- anden i strid med rätten att inte bli dömd eller straffad två gånger för sam- ma brott enligt Europakonventionen och EU-stadgan föreslås det i avsnitt
15.2.6att det införs en bestämmelse om att man inte ska kunna döma någon till straff för en gärning som omfattas av ett beslut om sanktions- avgift.
Förverkande
Av 18 § lagen om medicintekniska produkter framgår att en medicintekn- isk produkt som varit föremål för brott enligt den lagen ska förklaras för- verkad, om det inte är uppenbart oskäligt. I stället för produkten får dess värde förklaras förverkat. Även utbyte av sådant brott ska förklaras för- verkat, om det inte är uppenbart oskäligt. Denna reglering bör överföras till den nya lagen och avse alla de produkter som omfattas av EU-förord- ningarna. För att anpassa terminologin till vad som gäller enligt brottsbalk- en bör bestämmelsen dock ändras så att den avser utbyte i stället för vinning.
300
15.2 | Administrativa sanktioner | Prop. 2020/21:172 |
15.2.1Förelägganden vid tillsyn
Regeringens bedömning: Bestämmelser om förelägganden som även kan förenas med vite är åtgärder som bedöms vara effektiva, pro- portionella och avskräckande för att se till att EU-förordningarnas bestämmelser uppfylls.
Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens bedöm- ning.
Remissinstanserna: Ingen remissinstans har yttrat sig särskilt över pro- memorians bedömning.
Skälen för regeringens bedömning: På samma sätt som tidigare är tanken att tillsynsmyndigheter ska ha rätt att meddela förelägganden för att se till att EU-förordningarnas bestämmelser uppfylls. Som framgår av förslagen i avsnitt 11.1 ska förelägganden även kunna förenas med vite. Dessa åtgärder bedöms vara effektiva, proportionella och avskräckande.
15.2.2Sanktionsavgift
Regeringens förslag: Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om att en sanktionsavgift ska få tas ut
1.om en överträdelse har skett av artikel 7 i MDR-förordningen eller artikel 7 i IVDR-förordningen,
2.om en överträdelse har skett av artiklarna 10–16 i MDR-förord- ningen eller artiklarna 10–16 i IVDR-förordningen,
3.om en klinisk prövning eller prestandastudie påbörjas eller genom- förs utan tillstånd eller utan att en ansökan eller en anmälan har lämnats in eller i strid med villkor som anges i beslut,
4.om en klinisk prövning eller prestandastudie påbörjas eller genom- förs i strid med ett negativt yttrande avseende den etiska granskningen
ienlighet med artikel 70.7 a, 74 eller 75 i MDR-förordningen eller artikel 66.7 a, 70 eller 71 i IVDR-förordningen i det fall den myndighet som regeringen utsett att pröva frågor om kliniska prövningar och pre- standastudier inte har fattat beslut i frågan, eller
5.av den som oriktigt har uppgett sig vara ett anmält organ i enlighet med bestämmelser i MDR-förordningen eller IVDR-förordningen.
Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. I promemorians förslag görs emellertid hänvisningar till artiklarna
iEU-förordningarna så att de avser EU-rättsakten i en viss angiven lydelse, s.k. statisk hänvisning. I promemorian föreslås det inte att sanktionsavgift även ska kunna tas ut i strid med villkor som anges i beslut. Vidare anges det inte att en sanktionsavgift i strid med ett negativt yttrande avseende den etiska granskningen endast ska få tas ut i det fall den myndighet som regeringen utsett att pröva frågor om kliniska prövningar och prestanda- studier inte har fattat beslut i frågan.
301
Prop. 2020/21:172
302
Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till eller har inte lämnat synpunkter på promemorians förslag.
Skälen för regeringens förslag
De aktörer som ska uppfylla kraven i MDR- och IVDR-förordningarna är i praktiken nästan uteslutande juridiska personer. Till skillnad från böter kan en sanktionsavgift riktas direkt mot den juridiska personen utan krav på att det kan visas att det finns en fysisk person som uppfyller objektiva och subjektiva rekvisit för ansvar. En sanktionsavgift kan därmed ha en mer effektiv avhållande verkan än böter eller fängelse för överträdelser som begås inom ramen för en juridisk persons verksamhet. Vidare har en allmän strävan mot avkriminalisering de senaste decennierna lett till ett ökat användande av sanktionsavgifter som reaktion mot överträdelser. Detta gäller framför allt inom ramen för näringsverksamhet där det ansetts särskilt lämpligt att införa sanktionsavgifter i stället för straff. Som exempel där det gäller genomförandet av produktdirektiv kan nämnas att t.ex. lagen (2011:579) om leksakers säkerhet och lagen (2016:96) om fritidsbåtar och vattenskotrar innehåller möjligheter att påföra sanktions- avgifter. Inom arbetsmiljöområdet kan sanktionsavgift tas ut om en maskin inte är CE-märkt, jämför 8 kap. arbetsmiljölagen (1977:1160). I likhet med medicintekniska produkter kan maskiner som inte uppfyller säkerhetskraven orsaka stora skador och eventuella dödsfall. Med tanke på de områden som för närvarande är sanktionerade med sanktionsavgift be- döms det lämpligt att det även vid överträdelser av bland annat CE-märk- ning av produkter inom det medicintekniska området ska finnas en möjlig- het att påföra den ekonomiska aktören en sanktionsavgift.
Sanktionsavgifter är s.k. administrativa sanktioner och kommer som sådana vara en viktig del av de effektiva, proportionella och avskräckande sanktioner som medlemsstaterna ska föreskriva om enligt artikel 113 i MDR-förordningen och artikel 106 i IVDR-förordningen.
Överträdelser som bör kunna leda till sanktionsavgift
Iartiklarna 10–16 i MDR-förordningen och artiklarna 10–16 i IVDR-för- ordningen anges flera av de skyldigheter som de ekonomiska aktörerna ska utföra. Som exempel på dessa skyldigheter kan nämnas att det av artikel 10.6 i MDR-förordningen och artikel 10.5 i IVDR-förordningen framgår att en tillverkare ska upprätta en EU-försäkran om överensstämmelse i enlighet med artikel 19 i MDR-förordningen respektive artikel 17 i IVDR- förordningen. I artikel 13.2 första stycket i MDR-förordningen anges att en importör, för att få släppa ut en produkt på marknaden, ska kontrollera att EU-försäkran om överensstämmelse avseende produkten har upprätt- ats, att en tillverkare har identifierats och att en auktoriserad representant har utsetts av tillverkaren i enlighet med artikel 11 i MDR-förordningen, att produkten är märkt i enlighet med bestämmelserna i MDR-förordning- en och åtföljs av erforderlig bruksanvisning samt att produkten i förekom- mande fall har tilldelats en unik produktidentifiering (UDI) av tillverkaren i enlighet med artikel 27. Liknande bestämmelse finns i artikel 13.2 första stycket i IVDR-förordningen.
För distributörer finns skyldigheter i artikel 14.2 första stycket i MDR- förordningen. Enligt den bestämmelsen ska distributörer, innan de till-
handahåller en produkt på marknaden, kontrollera att EU-försäkran om Prop. 2020/21:172 överensstämmelse avseende produkten har upprättats, produkten åtföljs av
den information som tillverkaren ska lämna i enlighet med artikel 10.11 i MDR-förordningen, att importören har angett sitt namn och vissa kontakt- uppgifter på produkten i enlighet med artikel 13.3 i MDR-förordningen och att produkten i förekommande fall har tilldelats en unik produkt- identifiering (UDI) av tillverkaren. Liknande bestämmelser finns i artikel 14.2 första stycket i IVDR-förordningen.
Att de ekonomiska aktörerna uppfyller de skyldigheter som de har enligt artiklarna 10–16 i MDR-förordningen och artiklarna 10–16 i IVDR-för- ordningen är utifrån produktsäkerhetssynpunkt av största vikt. Vidare be- döms överträdelser av skyldigheterna enkla att kontrollera och skyldighet- erna lämpar sig därför för sanktionsavgift. I avsnitt 15.1.1 föreslås emeller- tid att överträdelser av artikel 5 i MDR-förordningen och artikel 5 i IVDR- förordningen ska kunna leda till böter eller fängelse i högst ett år. Med tanke på att de produkter som omfattas av EU-förordningarna skiljer sig åt i hög grad, allt från pacemakers och analysutrustning till enklare plåster, och att överträdelserna av ovan redogjorda bestämmelser kan göras av olika aktörer i distributionskedjan bör överträdelser kunna leda till sank- tionsavgifter. I det fall en gärning omfattas av ett beslut om sanktionsavgift får det inte dömas till straffansvar. Frågor om begränsningar av möjlighet- erna att döma till straff för att undvika dubbla sanktioner behandlas i avsnitt 15.2.6.
Överträdelser av bestämmelser om vilseledande påståenden
Enligt artikel 7 i MDR-förordningen och artikel 7 i IVDR-förordningen är det förbjudet att på märkningen, i bruksanvisningen eller vid tillhandahåll- andet, ibruktagandet eller marknadsföringen av produkter använda text, namn, varumärken, bilder och figurativa eller icke figurativa symboler som kan vilseleda användaren eller patienten vad gäller produktens av- sedda ändamål, säkerhet och prestanda. Detta vilseledande kan enligt be- stämmelsen ske genom att
a)tillskriva produkten egenskaper och funktioner som den inte har,
b)inge en oriktig föreställning avseende behandling eller diagnos, funk- tioner eller egenskaper som produkten inte har,
c)underlåta att informera användaren eller patienten om en sannolik risk
isamband med användning av produkten i enlighet med dess avsedda ändamål, eller
d)föreslå andra användningsområden för produkten än de som uppgavs som en del av det avsedda ändamål för vilket bedömningen av överens- stämmelse genomfördes.
När det gäller medicintekniska produkter och medicintekniska produkt- er för in vitro-diagnostik föreslås det i avsnitt 11.1 att det ska utses tillsyns- myndigheter som ska utöva tillsyn över EU-förordningarna. Som anges ovan under rubriken Förelägganden vid tillsyn kan tillsynsmyndighet meddela förelägganden för att kraven i EU-förordningarna ska uppfyllas. Detta omfattar även kraven i artikel 7 i MDR-förordningen och artikel 7 i IVDR-förordningen. Föreläggandena kan förenas med vite.
Den som bryter mot kraven i artikel 7 i MDR-förordningen och artikel
7 i IVDR-förordningen bör även kunna åläggas att betala en sanktionsav-
303
Prop. 2020/21:172 gift. Regeringen eller den myndighet som regering bestämmer ska således få meddela föreskrifter om att en sanktionsavgift får tas ut av den som överträder dessa bestämmelser.
Överträdelser av bestämmelser om kliniska prövningar och prestanda- studier
Innan en klinisk prövning eller prestandastudie får påbörjas eller genom- föras ska prövningen och studien granskas både vetenskapligt och etiskt. Den vetenskapliga och etiska granskningen av prövningar och studier görs för att minska riskerna för försökspersonerna vid utveckling av nya pro- dukter. I avsnitt 15.1.1 föreslås det att den som påbörjar eller genomför en klinisk prövning eller prestandastudie utan erforderligt tillstånd ska kunna dömas till böter eller fängelse i högst två år. Kliniska prövningar och pre- standastudier omfattar vitt skilda prövningar och allvaret för överträdelser av bestämmelserna om tillstånd kan därför variera. Att påbörja eller genomföra en klinisk prövning eller prestandastudie utan erforderligt till- stånd eller i strid med ett negativt yttrande från den etiska granskningen bör således kunna leda till sanktionsavgift.
Som framgår av avsnitt 10.4 skiljer sig beslutsförfarandena för att få påbörja och genomföra en klinisk prövning åt i vissa delar. Enligt artikel
70.7b i MDR-förordningen får en klinisk prövning endast påbörjas om prövningen godkänts och den etiska granskningen inte resulterat i ett negativt yttrande.
Ett något annat beslutsförfarande gäller för en klinisk prövning av pro- dukter i de lägre riskklasserna. En sådan prövning får påbörjas efter det att ansökan har validerats och den etiska granskningen inte resulterat i ett negativt yttrande.
Ytterligare ett beslutsförfarande finns när det gäller en klinisk prövning som görs för att ytterligare utvärdera en produkt som redan är CE-märkt, s.k. studie för klinisk uppföljning efter utsläppandet. En sådan prövning får påbörjas en viss tid efter att en anmälan lämnats in under förutsättning att den etiska granskningen inte resulterar i ett negativt yttrande. Det- samma gäller i de fall anmälan görs för att genomföra en väsentlig ändring av en befintlig klinisk prövning. Om beslut inte meddelas inom de tids- perioder som anges i artikel 75 i MDR-förordningen så innebär det att den väsentliga ändringen är godtagbar i enlighet med artikel 75.
Liknande bestämmelser finns för prestandastudier i artiklarna 66.7, 70, 71 och 74 i IVDR-förordningen.
Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bör få före- skriva om sanktionsavgift i de fall en klinisk prövning eller prestanda- studie genomförs utan tillstånd eller utan att en ansökan eller anmälan har lämnats in eller i strid med ett negativt yttrande avseende den etiska granskningen i enlighet med artikel 70.7 a, 74 eller 75 i MDR-förordning- en och artikel 66.7 a, 70 eller 71 i IVDR-förordningen i det fall den mynd- ighet som regeringen utsett att pröva frågor om kliniska prövningar och prestandastudier inte har fattat beslut i frågan. I avsnitt 15.1.1 framgår det att även överträdelser av villkor i ett beslut ska leda till straffansvar. Reger- ingen bedömer att sådana överträdelser ska kunna leda till sanktions- avgifter. Som anges ovan föreslås det i avsnitt 15.2.6 att ett förbud införs mot att döma till straff för en gärning som omfattas av ett beslut om
304
sanktionsavgift. Som anges i det avsnittet så utgör ett beslut om Prop. 2020/21:172 sanktionsavgift hinder mot ett straffrättsligt förfarande.
Anmält organ
Iartiklarna 35–50 i MDR-förordningen och artiklarna 31–46 i IVDR-för- ordningen finns bestämmelser om anmälda organ. Anmälda organ är oberoende organisationer som ska bistå och övervaka tillverkarnas arbete med att kontrollera och säkerställa att de produkter som släpps ut på mark- naden uppfyller gällande regler. Bland annat ska de anmälda organen granska tillverkarens kvalitetsledningssystem och bedöma tillverkarens tekniska dokumentation, särskilt dokumentation om klinisk utvärdering.
De anmälda organen utses av myndigheter med ansvar för anmälda organ. I Sverige är det Läkemedelsverket som utser anmälda organ.
Att oriktigt åberopa att man är ackrediterad eller har ställning som anmält organ kan medföra ett antal negativa konsekvenser. Om ett företag inte utsetts till anmält organ, innebär detta att kontrollen av en produkt inte har utförts i enlighet med gällande rätt. Därmed följer en risk för att kontrollerade produkter inte lever upp till föreskrivna säkerhetskrav. Att oriktigt åberopa ackreditering, eller ställning såsom anmält organ, riskerar även att skada tilltron till ackrediteringssystemet och förfarandet för utse- ende och övervakning av anmälda organ.
Att olovligen åberopa att en verksamhet är ackrediterad eller anmäld kan också påverka konkurrensförhållandena mellan organ som utför provning och teknisk kontroll på ett negativt sätt. Det öppna systemet är en marknad, där de anmälda organen utför sina uppgifter på uppdragsbasis och på eget ansvar gentemot kunden. För att denna marknad ska fungera sunt och effektivt krävs att konkurrensen sker på lika villkor. Så blir dock inte fallet om företag som inte är ackrediterade eller anmälda agerar på marknaden som om de vore det. Det finns därför starka skäl för att sanktioner ska kunna vidtas gentemot den som oriktigt har uppgett sig vara ackrediterad eller anmäld. För sådana överträdelser följer sanktionsavgifter enligt lagen (2011:791) om ackreditering och teknisk kontroll. Samma sanktion bör även följa den som oriktigt har uppgett sig vara ett anmält organ i enlighet med MDR- och IVDR-förordningarna.
Myndighet som föreskriver om sanktionsavgifter
Som konstateras ovan gör regeringen bedömningen att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få föreskriva om sanktions- avgifter. Som Läkemedelsverket noterar är delegation till en myndighet att föreskriva om sanktionsavgifter ovanlig, men ett exempel finns i 8 kap.
5 § arbetsmiljölagen (1977:1160). Delegationen till myndighet i den be- stämmelsen motiveras av det arbetsmiljörättsliga regelverkets utformning där arbetsmiljölagen är en utpräglad ramlag och de materiella reglerna i stor utsträckning beslutas av förvaltningsmyndighet (se prop. 2012/13:143 s 63 f.). För det medicintekniska regelverket kommer de materiella be- stämmelserna som är handlingsreglerande för enskilda i mycket stor ut- sträckning att finnas i EU-författningar. Med tanke på att regelverket över medicintekniska produkter omfattar komplicerade och detaljerade bestäm- melser rörande hela livscykeln för ett mycket stort antal produkter bedöm-
305
Prop. 2020/21:172 er regeringen det mest lämpligt att det finns en möjlighet för en myndighet att föreskriva om sanktionsavgifterna.
I likhet med vad Läkemedelverket anför i sitt remissyttrande är det viktigt att sanktionsavgiftssystemet endast omfattar sådana överträdelser där utrymmet för kontrollmyndigheten att göra skönsmässiga bedömning- ar är begränsat. Systemet bör därför utformas på ett enkelt sätt och genom att de bestämmelser som omfattas av systemet inte medför krav på ingå- ende bedömningar. Läkemedelsverket bedömer att artikel 7 i MDR-för- ordningen och artikel 7 i IVDR-förordningen, som reglerar ett förbud mot att bland annat i märkning och marknadsföring använda text, bilder eller dylikt som kan vilseleda användaren eller patienten om produktens ända- mål, säkerhet och prestanda, är en bestämmelse som i vissa delar typiskt sett kräver att ingående bedömningar görs vid överträdelser (jfr exempel- vis artikel 7 c i MDR-förordningen). När det gäller bestämmelserna i artiklarna 10–16 i respektive EU-förordning kan Läkemedelsverket kon- statera att dessa artiklar innehåller ett flertal olika detaljerade bestämmels- er varav det för vissa delartiklar skulle kunna uppstå mer omfattande be- dömningsfrågor. Läkemedelsverket delar dock bedömningen i pro- memorian om att vissa delar av nämnda bestämmelser rör överträdelser som är lätta att konstatera. Såsom Läkemedelsverket konstaterar bör före- skrivande myndighet analysera varje enskild bestämmelse för att se om en överträdelse av bestämmelsen är tillräckligt enkel att konstatera. I enlighet med vad Läkemedelsverket vidare konstaterar bör urvalet av bestämmels- er ske med beaktande av att gränsdragningen mellan straff och sanktions- avgift inte får uppfattas som godtycklig. Om en viss överträdelse som gett allvarliga konsekvenser kan straffas, medan en liknande överträdelse i stället faller inom sanktionsavgiftssystemet, finns det risk för att allmän- heten kommer sakna förtroende för regelverken.
Avgiftsskyldigheten ska grundas på strikt ansvar
Sanktionsavgifter grundas ofta på ett strikt ansvar, det vill säga att ansvar för överträdelser kan föreligga oavsett om det finns oaktsamt eller uppsåt- ligt handlande i grunden. En avgiftsskyldighet som bygger på strikt ansvar bidrar till en förenkling och effektivisering av sanktionssystemet. Vidare blir utrymmet för bedömningar mindre vid en konstruktion med strikt an- svar än om det för ansvar krävs uppsåt eller oaktsamhet. När ansvaret är strikt behöver kontrollmyndigheterna endast kontrollera att en överträd- else har skett objektivt och fastställa avgiften enligt den angivna beräk- ningsgrunden med beaktande av förutsättningarna för befrielse från avgift.
Bedömningsinslaget blir betydligt mindre med ett strikt ansvar än om det för ansvar skulle krävas oaktsamhet eller uppsåt. Dessutom kan över- trädelser beivras i större utsträckning än vad som är fallet i dag. Det bör även framhållas att i avsnittet nedan med rubriken Nedsättning av sank- tionsavgift helt eller delvis föreslås det att avgiften ska kunna sättas ned helt eller delvis om överträdelsen är ringa eller ursäktlig eller om det annars med hänsyn till omständigheterna skulle vara oskäligt att ta ut sank- tionsavgiften. Mot denna bakgrund är det lämpligt att sanktionsavgiften bygger på strikt ansvar.
306
Hänvisningar till EU-förordningarna | Prop. 2020/21:172 |
Bestämmelsen om sanktionsavgifter kommer att hänvisa till bestämmelser
iEU-förordningarna. Hänvisningar till EU-förordningar kan vara dynam- iska till sin karaktär och det innebär att hänvisningarna avser den vid varje tidpunkt gällande lydelsen av förordningarna. I dessa fall kommer hänvis- ningarna även att omfatta senare ändringar i dessa EU-förordningar. I annat fall kan hänvisningarna utformas så att de avser EU-förordningen i en viss angiven lydelse, s.k. statisk hänvisning.
I promemorian görs bedömningen att med hänsyn till behovet av förut- sebarhet i fråga om vilka sanktionsavgifter som kan bli följden av en över- trädelse, ska hänvisningarna till EU-förordningarna vara statiska.
För att säkerställa att ändringar i EU-förordningarna får omedelbart genomslag vid tillämpningen, bedöms det i avsnitt 15.1.1 vara ändamåls- enligt att hänvisningarna till förordningarna i straffbestämmelserna är dynamiska. När det kommer till bestämmelserna om sanktionsavgifter anser regeringen att samma skäl för att välja dynamiska hänvisningar finns även för dessa bestämmelser. Därför bör hänvisningarna till EU-förord- ningarna i de nu föreslagna bestämmelserna om sanktionsavgifter vara dynamiska.
15.2.3Sanktionsavgiftens storlek
Regeringens förslag: En sanktionsavgift ska få tas ut med ett belopp som bestäms med hänsyn till överträdelsens allvar, betydelsen av den bestämmelse som överträdelsen avser och omständigheterna i övrigt.
Sanktionsavgiften ska uppgå till högst 100 miljoner kronor. För en statlig myndighet, en region eller en kommun ska sanktionsavgiften uppgå till högst 10 miljoner kronor.
Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. I promemorians förslag anges det inte att sanktionsavgiftens storlek även ska bestämmas med hänsyn till omständigheterna i övrigt.
Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till eller har inte lämnat synpunkter på promemorians förslag. Sveriges Kom- muner och Regioner (SKR) bedömer att en sanktionsavgift på högst 100 miljoner kronor är skäligt när gäller tillverkare och leverantörer av medicintekniska produkter och produkter som släpps på marknaden. Däremot anser SKR inte att beloppet är skäligt när det gäller till exempel egentillverkning av medicintekniska produkter som endast ska användas inom en vårdgivares verksamhet. SKR anser därför att sanktionsavgiftens högsta belopp bör begränsas i de fallen.
Skälen för regeringens förslag: En överträdelse kan självfallet vara mer eller mindre allvarlig. Ansvaret för överträdelsen kan ligga både på fysiska och juridiska personer, vilka bedriver verksamhet i olika former, av varierande omfattning och under olika ekonomiska förutsättningar. Vid beloppsbestämningen är det därför lämpligt att en utgångspunkt är över- trädelsens allvar. Med detta avses överträdelsens omfattning och den
typiska faran som överträdelsen medför. Aspekter att beakta är hur lång
307
Prop. 2020/21:172 tid överträdelsen har pågått (t.ex. under kort eller lång tid) och överträd- elsens omfattning. Ett annat kriterium bör vara betydelsen av den bestäm- melse som överträdelsen avser. Det kriteriet tar sikte på bestämmelsen som sådan och dess skyddsintresse.
Det måste även beaktas att det finns en stor variation i fråga om verk- samhetsutövarnas storlek. För ett effektivt och rättssäkert sanktions- avgiftssystem krävs bl.a. att avgifterna är proportionella, rättvisa och har en handlingsdirigerande verkan för såväl små som stora aktörer. Därför bör, utöver överträdelsens allvar och betydelsen av den bestämmelse som överträdelsen avser, den ekonomiska förmågan hos den som ska påföras en avgift kunna beaktas vid bestämmande av avgiftens storlek. För att sanktionsavgiften ska vara tillräckligt ingripande även i förhållande till stora verksamhetsutövare bör den kunna differentieras exempelvis utifrån årsomsättning eller liknande kriterier. Enligt lagrådsremissens förslag ska avgiftens storlek bestämmas med hänsyn till överträdelsens allvar och be- tydelsen av den bestämmelse som överträdelsen avser. Enligt Lagrådet ger den föreslagna lydelsen av paragrafen knappast utrymme för att också be- akta den ekonomiska förmågan hos verksamhetsutövaren när avgiften be- stäms. Vidare konstaterar Lagrådet att även andra förhållanden kan behöva vägas in vid bedömningen av sanktionens storlek, och föreslår att orden ”och omständigheterna i övrigt” läggs till i paragrafen. Regeringen instäm- mer i att ett tillägg bör göras i lagtexten i enlighet med Lagrådets förslag. Paragrafen omformuleras därför så att det av den framgår att utöver över- trädelsens allvar och betydelsen av den bestämmelse som överträdelsen avser ska omständigheterna i övrigt beaktas när sanktionsavgiftens storlek bestäms. På så sätt blir det tydligt att t.ex. den ekonomiska förmågan hos verksamhetsutövaren kan beaktas vid bedömningen.
Vid bestämmandet av max- och minimibelopp för avgiften bör det noter- as att de största medicintekniska företagen kan ha en årsomsättning på miljarder kronor. För att sanktionen ska vara effektiv föreslås det att sank- tionsavgiften får vara högst 100 miljoner kronor.
SKR bedömer beloppet om 100 miljoner kronor som skäligt när gäller tillverkare och leverantörer av medicintekniska produkter och produkter som släpps på marknaden. Däremot anser SKR inte att beloppet är skäligt när det gäller till exempel egentillverkning av medicintekniska produkter som endast ska användas inom en vårdgivare verksamhet. SKR anser där- för att sanktionsavgiftens högsta belopp behöver begränsas på samma sätt som i 6 kap. 2 § lagen (2018:218) med kompletterande bestämmelser till EU:s dataskyddsförordning (dataskyddslagen) när det gäller sanktion mot myndigheter. Enligt den lagen får tillsynsmyndigheten ta ut sanktions- avgifter även av statliga och kommunala myndigheter vid överträdelser av bestämmelserna i EU:s dataskyddsförordning. För mindre allvarliga över- trädelser ska avgiften uppgå till högst 5 miljoner kronor och för allvarlig- are överträdelser till högst 10 miljoner kronor.
Regeringen noterar att skälet till det differentierade taket på sanktions- avgifter när det gäller statliga och kommunala myndigheter i 6 kap. 2 § dataskyddslagen var att EU-förordningen gav medlemsstaterna möjlig- heter att bestämma i vilken utsträckning myndigheter skulle kunna påföras avgifter och detta innebar att medlemsstaterna hade utrymme att bestämma ett tak för de belopp som kan påföras en myndighet. I MDR- och IVDR-
308
förordningarna finns det inget som uttryckligen hindrar differentierade Prop. 2020/21:172 beloppsnivåer och att ett högsta belopp begränsas för offentliga aktörer.
Bestämmelserna om sanktionsavgift kommer att träffa viss verksamhet som bedrivs av regioner eller kommuner. Viss verksamhet kan möjligen även bedrivas av statliga myndigheter. Den offentliga verksamheten är dock i hög grad obligatorisk och finansierad av allmänna medel. Ett skäl för att ge den finansiella ställningen betydelse när sanktionsavgifters stor- lek bestäms är att det ökar förutsättningarna för att motverka de vinst- intressen som kan ligga bakom överträdelser av bestämmelser. Några egentliga vinstintressen förekommer emellertid inte inom den verksamhet som statliga myndigheter, regioner eller kommuner bedriver, även om det alltid ska finnas ett intresse av att hålla nere kostnaderna i verksamheten. Det framstår därför inte som skäligt, såsom SKR framhåller, att sådan verksamhet kan bli skyldig att betala samma högsta belopp som en privat aktör. Därtill kommer att maximibeloppet är bestämts för att beakta verk- samhetsutövarnas storlek, bland annat utifrån årsomsättning. Eftersom sedvanliga företagsekonomiska överväganden inte låter sig göras i den offentliga verksamheten skulle det enligt regeringen vara förenat med betydande svårigheter att bedöma den finansiella ställningen för statliga myndigheter, regionerna eller kommunerna.
Regeringen anser vid en sammantagen bedömning att en begränsning av sanktionsavgiftens högsta belopp bör införas för verksamhet som bedrivs av statliga myndigheter, regioner och kommuner. Enligt regeringens be- dömning skulle en avgift om högst 10 miljoner kronor utgöra en effektiv, proportionell och avskräckande sanktion också mot allvarliga överträdels- er som begåtts av en statlig myndighet, en region eller en kommun. Detta maximibelopp ligger också väl i linje med nivåerna på de belopp som kan påföras myndigheter i upphandlingsskadeavgift och vid allvarligare över- trädelser av EU:s dataskyddsförordning.
Som ovan anges ska en sanktionsavgift påföras med beaktande bland annat av överträdelsens omfattning, den typiska faran som överträdelsen medför och hur lång tid överträdelsen har pågått. Om man ser till egentill- verkade produkter så kan det konstateras att dessa inte släpps ut på mark- naden och deras spridning är således begränsad. Detta kan således beaktas vid bestämmandet av en sanktionsavgift.
15.2.4Nedsättning av sanktionsavgift helt eller delvis
Regeringens förslag: En sanktionsavgift ska få sättas ned helt eller delvis om överträdelsen är ringa eller ursäktlig eller om det annars med hänsyn till omständigheterna skulle vara oskäligt att ta ut avgiften.
Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till
eller har inte lämnat synpunkter på promemorians förslag. Läkemedels- verket anser det önskvärt med en exemplifiering av vilka omständigheter som särskilt ska beaktas vid bedömningen om en överträdelse är ringa eller ursäktlig eller om det annars med hänsyn till omständigheterna skulle vara oskäligt att ta ut avgiften.
309
Prop. 2020/21:172 | Skälen för regeringens förslag: Sanktionsavgiften bygger på ett objek- |
| tivt ansvar och för att ett sådant inte ska komma i konflikt med oskyldig- |
| hetspresumtionen bör det enligt praxis från Europadomstolen finnas |
| möjlighet till en nyanserad och inte alltför restriktiv prövning av förutsätt- |
| ningarna för att undgå avgift i varje enskilt fall. Möjlighet ska därmed |
| finnas för jämkning och eftergift när det finns omständigheter som på ett |
| eller annat sätt får ett påförande av sanktionsavgift att framstå som oskälig. |
| Frågan är då hur en regel om hel eller delvis nedsättning ska utformas. Det |
| finns åtskilliga exempel på motsvarande regler i olika lagar från senare tid, |
| t.ex. brottsdatalagen (2018:1177). Förutsättningarna för nedsättning bör |
| klart preciseras i lagtexten eftersom detta innebär att de blir lättare att |
| tillämpa och främjar förutsebarheten för den enskilde. Det kan dock vara |
| svårt att i lagen ange riktlinjer, hur önskvärt det än är att ge en sådan led- |
| ning, eftersom det är svårt att förutse alla tänkbara situationer där nedsätt- |
| ning bör kunna komma i fråga och det dessutom kan riskera att urholka |
| den önskvärda effektiviteten i systemet. Med alltför detaljerade regler i |
| detta avseende finns det risk för att resultatet blir stelt och orättvist. Vid |
| utformningen av reglerna är det nödvändigt att hitta en balans mellan å ena |
| sidan långtgående och generösa regler om nedsättning som riskerar att |
| onödigt komplicera systemet och göra det ineffektivt, och å andra sidan |
| oacceptabla resultat ur rättssäkerhetssynpunkt som följer av ett objektivt |
| ansvar. |
| I fråga om nu aktuella överträdelser bör en sanktionsavgift kunna sättas |
| ned helt eller delvis om överträdelsen framstår som ursäktlig. Dessutom |
| bör nedsättning kunna ske om en sanktionsavgift inte står i rimlig propor- |
| tion till överträdelsen. Det föreslås därför att det av lagtexten ska framgå |
| att sanktionsavgiften bör kunna sättas ned helt eller delvis om överträd- |
| elsen är ringa eller ursäktlig eller det annars med hänsyn till omständig- |
| heterna skulle vara oskäligt att ta ut hela avgiften. Det ankommer på |
| beslutsfattande myndighet att vid beslut om sanktionsavgift i ett enskilt |
| fall även beakta omständigheter som kan leda till nedsättning av avgiften. |
| Frågor om nedsättning kommer dock också efter överklagande att prövas |
| inom ramen för en talan om sanktionsavgift i förvaltningsdomstolen. |
| Lagrådet anger att det i lagrådsremissen föreslås att det i en paragraf ska |
| finnas regler om hur avgiftens storlek ska bestämmas (jfr avsnitt 15.2.3) |
| och att en annan paragraf ska innehålla en bestämmelse som ger möjlighet |
| att sätta ned sanktionsavgiften helt eller delvis. Enligt Lagrådet är para- |
| graferna delvis överlappande och Lagrådet föreslår att bestämmelserna ska |
| placeras i en och samma paragraf. Lagrådet föreslår vidare att det i para- |
| grafen ska klargöras dels att sanktionsavgift inte behöver beslutas om |
| överträdelsen är ringa eller ursäktlig, dels att sanktionsavgift inte ska be- |
| slutas om det skulle vara oskäligt att ta ut avgiften. Lagrådet anför vidare |
| att vid oskälighetsbedömningen bör hänsyn kunna tas till även andra för- |
| hållanden än sådana som har samband med själva överträdelsen. |
| Regeringen instämmer i att Lagrådets förslag onekligen har vissa fördelar |
| från ett principiellt perspektiv. Regeringen, som noterar att liknande |
| bestämmelser finns i 8 kap. 6 § arbetsmiljölagen (1977:1160) och 6 kap. |
| 5 § brottsdatalagen (2018:1177), anser dock att den föreslagna lösningen |
| är tydlig och klar. Ingen remissinstans har heller invänt att förslaget kan |
| förväntas leda till tillämpningsproblem. Vid en samlad bedömning anser |
310 | regeringen därför att det saknas tillräckliga skäl att ändra utformningen i |
enlighet med Lagrådets synpunkt. Om det framkommer att regleringen Prop. 2020/21:172 behöver ändras, kommer regeringen att återkomma i frågan.
Läkemedelsverket anser det önskvärt med en exemplifiering av vilka omständigheter som särskilt ska beaktas vid bedömningen av huruvida en överträdelse är ringa eller ursäktlig eller om det annars med hänsyn till omständigheterna skulle vara oskäligt att ta ut avgiften.
Av 30 b § livsmedelslagen (2006:804) och 19 § lagen (2013:363) om kontroll av ekologisk produktion framgår det vilka aspekter som ska be- aktas vid bedömningen av huruvida en avgift kan anses vara oskälig. I andra lagar där nedsättning även kan medges på grund av att överträdelsen anses vara ringa eller ursäktlig anges skälen i förarbetena, se exempelvis propositionen Informationssäkerhet för samhällsviktiga och digitala tjänster (prop. 2017/18:205 s. 72 och 100). Regeringen bedömer att de aspekter som ska beaktas vid en eventuell nedsättning och jämkning inte bör anges i lagtexten. Nedsättning eller jämkning kan enligt regeringens mening göras om exempelvis överträdelsen berott på sjukdom som medfört att den avgiftsskyldige inte förmått att på egen hand göra det som han eller hon varit skyldig att göra och inte heller förmått att uppdra åt någon annan att göra det, om överträdelsen annars berott på en omständig- het som den avgiftsskyldige varken kunnat förutse eller borde ha förutsett och inte heller kunnat påverka, eller med hänsyn till vad den avgifts- skyldige gjort för att undvika överträdelsen. En sanktionsavgift bör också kunna sättas ned helt eller delvis om exempelvis en aktör drabbas av sank- tionsavgifter och där den samlade reaktionen skulle, beroende på överträd- elsens art, totalt sett kunna bli alltför betungande. En annan situation som kan innebära att överträdelsen framstår som ursäktlig, och att det därmed kan finnas grund för jämkning, är om regelverket har överträtts på ett sådant sätt att det har varit närmast omöjligt för den ekonomiska aktören att upptäcka överträdelsen. Möjligheten att sätta ner avgiften bör tillämpas restriktivt och endast när det skulle te sig oskäligt att ta ut avgiften.
Det är däremot inte oskäligt att ta ut en sanktionsavgift när överträdelsen exempelvis berott på att en ekonomisk aktör inte känt till reglerna eller överträdelsen berott på dålig ekonomi, tidsbrist eller bristande rutiner.
15.2.5Beslutsfattande myndighet
Regeringens förslag: Den myndighet som regeringen bestämmer ges rätt att besluta om sanktionsavgifter.
Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. |
|
Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till |
|
eller har inte lämnat synpunkter på promemorians förslag. |
|
Skälen för regeringens förslag: Av den nya lagen ska det framgå att |
|
den myndighet som regeringen bestämmer ska få besluta om sanktions- |
|
avgift. |
|
För att sanktionsavgiftssystemet ska vara effektivt krävs att det beslutas |
|
om en sanktionsavgift i nära anslutning till att överträdelsen upptäcks. Om |
|
kontrollmyndigheten i stället måste ansöka hos domstol om att en avgift |
|
ska dömas ut kan det bli mycket svårt att uppnå en effektivisering. Det är |
|
även naturligt att den första prövningen av huruvida sanktionsavgift ska | 311 |
Prop. 2020/21:172 tas ut bör göras av tillsynsmyndigheten. Därmed kan det undvikas att ett ärende drar ut på tiden i onödan till följd av att handläggare vid flera myndigheter ska sätta sig in i ett och samma ärende. Vidare bör det ofta vara tillsynsmyndigheten som är den instans som först uppmärksammas på överträdelser. Sammantaget är det lämpligt att beslut om sanktionsav- gift fattas av den myndighet som regeringen utser i förordning. Myndig- hetens beslut får överklagas i förvaltningsrättslig ordning.
I detta sammanhang kan noteras att Inspektionen för vård och omsorg (IVO) har tillsynsansvar för sådana egentillverkade produkter som avses i artikel 5.5 i MDR-förordningen och artikel 5.5 i IVDR-förordningen. Detta är produkter som inte omfattas av artiklarna 10, 13 och 14 i MDR- förordningen eller artiklarna 10, 13 och 14 i IVDR-förordningen. IVO har inte heller tillsyn över anmälda organ. Slutsatsen är att inspektionen inte kommer att behöva utfärda eventuella sanktionsavgifter i sin tillsynsverk- samhet inom det medicintekniska området. Regeringen kommer i förord- ning senare i lagstiftningsprocessen att utse den myndighet som ska be- sluta om sanktionsavgift.
15.2.6Begränsning av sanktionsavgift
Regeringens förslag: Sanktionsavgift får inte tas ut för en överträdelse som omfattas av ett föreläggande som har förenats med vite om en an- sökan om utdömande av vitet har gjorts. Inte heller ska det få dömas till straff för en gärning som omfattas av ett beslut om sanktionsavgift.
Promemorians förslag överensstämmer delvis med regeringens för- slag. I promemorian föreslås det att det inte får dömas till straff om gärningen kan leda till en sanktionsavgift enligt föreskrifter som har med- delats med stöd av den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter.
Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till eller har inte lämnat synpunkter på promemorians förslag. Läkemedels- verket anser att gärningar som kan leda till en sanktionsavgift enligt kommande reglering inte bör kunna leda till straffrättsligt ansvar. Det bör enligt Läkemedelsverket inte vara möjligt för myndigheten att välja mellan att besluta om sanktionsavgift eller åtalsanmäla för samma gärning. Enligt Läkemedelsverket är det därför viktigt att det i kommande kompletterande reglering tydliggörs vilka typer av överträdelser som ska kunna leda till
| sanktionsavgift i denna del. |
| Skälen för regeringens förslag |
| Som anges i avsnitt 15.1.2 regleras rätten att inte bli lagförd eller straffad |
| två gånger för samma brott i artikel 4 i sjunde tilläggsprotokollet till |
| Europakonventionen. I denna proposition föreslås det att sanktionsavgifter |
| ska kunna införas för vissa överträdelser i EU-förordningarna. |
| Sanktionsavgift ska även kunna beslutas för den som påbörjar eller |
| genomför en klinisk prövning eller en prestandastudie i strid med bestäm- |
| melserna i EU-förordningarna. Detta innebär att såväl straff som sank- |
312 | tionsavgift finns föreskrivet för samma typ av överträdelser. Vidare kan |
|
tillsynsmyndigheten begränsa eller förbjuda produkten om den inte Prop. 2020/21:172 uppfyller gällande krav. Förelägganden som beslutas av myndigheterna
kan förenas med vite (jfr avsnitt 11.1). Lagen bör utformas så att dubbla sanktioner för samma gärning och parallell tillämpning av olika sanktions- system föregrips. I avsnitt 15.1.2 föreslås i det hänseendet att ett förbud införs som innebär att en person inte får dömas till straffrättsligt ansvar för en överträdelse som omfattas av ett föreläggande om vite om överträdelsen ligger till grund för en ansökan om utdömande av vitet. Nedan behandlas frågan om förbud mot att ta ut sanktionsavgift i relation till straff och vite.
Straff och sanktionsavgift
När det gäller förhållandet mellan straff och sanktionsavgift är en fråga vid vilken tidpunkt i handläggningen av ett ärende som ett förbud mot straff- rättsligt ansvar bör inträda. I promemorian och lagrådsremissen föreslås att hinder mot ett straffrättsligt förfarande ska infalla när en gärning kan leda till sanktionsavgift enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av den nya lagen. Innebörden är att en gärning som omfattas av sanktions- avgift enligt föreskrifter som behörig myndighet beslutat inte kan leda till straff. Som anges i promemorian och i lagrådsremissen finns det därmed ingen möjlighet för behörig myndighet att välja mellan att påföra en sanktionsavgift eller göra en åtalsanmälan som kan resultera i ett straff, utan sanktionsavgift är den enda möjliga följden.
Lagrådet anför att en sådan reglering i praktiken innebär en avkriminal- isering inom det område som, enligt de föreskrifter som regeringen med- delar, träffas av sanktionsavgifter. Valet av regleringssätt är enligt Lagrådet inte närmare motiverat i lagrådsremissen eller promemorian. Lagrådet konstaterar att det finns liknande regleringar i andra lagar men anför att i de fall där frågan har varit föremål för någon analys av betydelse har emellertid reglerna om sanktionsavgifternas företräde antingen begränsats till att gälla bötesbrott (se prop. 2017/18:165 s. 58 f. angående regleringen i livsmedelslagen [2006:804] och lagen [2006:805] om foder och animaliska biprodukter), gällt överträdelser som normalt bestraffas med normerade böter (se SOU 2007:20 s. 114 f. och prop. 2007/08:107 s.
23 f. angående regleringen i fiskelagen [1993:787]) eller så har det redan i förarbetena gjorts klart att systemet med sanktionsavgifter ska träffa en viss typ av mindre allvarliga överträdelser (jfr prop. 2015/16:118 s. 23 f. angående lagen [1994:1709] om EG:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken). Lagrådet noterar att en motsvarande reglering dock finns i lagen (1992:1512) om elektromagnetisk kompatibilitet och att den bestämmelsen föreslogs och senare infördes utan någon mer utförlig motivering (prop. 2015/16:116 s. 16.). Enligt Lagrådets mening kan frågan om regleringssättet är ändamålsenligt även ifrågasättas med tanke på att en av de straffbestämmelser som kan komma att spärras har en straffskala som sträcker sig upp till fängelse i två år.
Lagrådet anför vidare att det på ett generellt plan också kan noteras att regleringssättet synes kunna leda till tillämpningsproblem. Bland annat kan det ifrågasättas om det är lämpligt att bygga upp regelverket så att den som har att använda de straffrättsliga reglerna – t.ex. en åklagare men också domstolen om åtal väcks – innan de straffrättsliga reglerna kan
tillämpas, först måste ta ställning till omfattningen av ett annat regelverk
313
Prop. 2020/21:172
314
som ska tillämpas av andra (nämligen regelverket avseende sanktions- avgifter). Lagrådet pekar på Högsta domstolens uttalanden om en likartad situation, när det finns en s.k. konkurrensklausul som ger en straffbestäm- melse företräde framför en annan, i NJA 2016 s. 129 p. 5 f. Lagrådet före- slår därför att det i den fortsatta beredningen noga övervägs om reglerings- sättet är lämpligt att använda i detta sammanhang eller om det finns anled- ning att utforma regleringen på annat sätt, t.ex. så att användningen av de straffrättsliga reglerna spärras först när ett beslut om påförande av sank- tionsavgift har fattats i det enskilda fallet. De fördelar som kan vara fören- ade med sanktionsavgift som påföljd framför straff bör enligt Lagrådets mening kunna vinnas genom en koordinerad informell handläggning.
Som anges i avsnitt 15.2.2 så bör systemet med sanktionsavgifter endast omfatta sådana överträdelser som är enkla att konstatera och där krav på ingående, omfattande eller skönsmässiga bedömningar är begränsat. Lagrådet har emellertid pekat på att förslaget innebär att en föreskrift om sanktionsavgift spärrar möjligheten att döma ut till straff och att vissa av dessa överträdelser omfattas av straffbestämmelser med en straffskala på upp till två års fängelse. Lagrådet har även ifrågasatt regleringssättet och anfört att det kan leda till tillämpningsproblem. Även om det inte finns några direkta hinder mot en ordning i linje med den som föreslås i lagråds- remissen instämmer regeringen i Lagrådets bedömning att lagrådsremiss- ens förslag riskerar att leda till tillämpningsproblem. Vidare är straff sam- hällets yttersta medel för att motverka oönskade beteenden och bör som sådant vara förbehållet de allvarligaste fallen. Det kan mot den bakgrunden diskuteras om det är lämpligt med en ordning där sanktionsavgifter – som lagtekniskt får anses vara en mindre ingripande sanktion än straff – har företräde framför straff även vid gärningar som är så pass allvarliga att de kan föranleda upp till två års fängelse. Vid en samlad bedömning anser regeringen därför att övervägande skäl talar för att Lagrådets synpunkter bör följas och att det bör införas en bestämmelse om att straff inte får dömas för en gärning som omfattas av ett beslut om sanktionsavgift.
Sanktionsavgift och vite
För att undvika dubbla sanktioner i form av både sanktionsavgift och vite bör det införas ett förbud i lagen mot att en sanktionsavgift tas ut för en överträdelse som omfattas av ett föreläggande som har förenats med vite om en ansökan om utdömande av vitet har gjorts. Den avgörande tidpunkt- en för när sanktionsavgift kan tas ut är när det inleds en domstolsprocess angående frågan om utdömande av vite. Ett föreläggande om vite bör inte hindra ett senare ingripande så länge som tillsynsmyndigheten inte har ansökt om utdömande av vitet.
Behövs ytterligare förbud införas för att undvika dubbla sanktioner?
Lagrådet har tagit upp frågan om det även bör införas bestämmelser om förbud mot att väcka åtal eller ansöka om att utdöma vite efter det att en sanktionsavgift har beslutats. Enligt Lagrådet vore det följdriktigt att också reglera denna fråga för att förhindra att en situation med dubbla sanktioner uppstår.
Det har inte framkommit behov av att införa förbud mot att väcka talan eller ansöka om att utdöma vite efter det att en sanktionsavgift har
beslutats. Regeringen bedömer att den eventuella risken för en sådan Prop. 2020/21:172 tillämpning av det nu aktuella regelverket inte motiverar att innebörden av dubbelbestraffningsförbudet enligt Europakonventionen i en sådan situa-
tion behöver komma till särskilt uttryck i lagtexten.
15.2.7Förfarandet vid beslut om sanktionsavgift
Regeringens förslag: En sanktionsavgift ska endast få beslutas om den som avgiften ska tas ut av har fått tillfälle att yttra sig inom fem år från den dag då överträdelsen ägde rum.
Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. |
|
Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till |
|
eller har inte lämnat synpunkter på promemorians förslag. Läkemedels- |
|
verket anser att uttrycket ”från den dag då överträdelsen ägde rum” kan |
|
framstå som otydligt när det gäller perdurerande, dvs. pågående, överträd- |
|
elser. |
|
Skälen för regeringens förslag: Innan Läkemedelsverket beslutar om |
|
sanktionsavgift ska den som sanktionsavgiften ska tas ut av ges tillfälle att |
|
yttra sig. Det ger denne möjlighet att anföra omständigheter som kan på- |
|
verka både frågan om sanktionsavgift ska tas ut och frågan om sanktions- |
|
avgiftens storlek. Denna möjlighet att komma till tals innan beslut fattas |
|
är en förutsättning för att avgöranden ska bli materiellt riktiga och det är |
|
även en viktig rättssäkerhetsfråga. Av 25 § första stycket förvaltningslagen |
|
framgår att innan en myndighet fattar ett beslut i ett ärende ska den, om |
|
det inte är uppenbart obehövligt, underrätta den som är part om allt |
|
material av betydelse för beslutet och ge parten tillfälle att inom en be- |
|
stämd tid yttra sig över materialet. Myndigheten får dock avstå från sådan |
|
kommunikation i vissa uppräknade fall. Regeringen bedömer att bestäm- |
|
melsen om en myndighets kommunikationsskyldighet i 25 § förvaltnings- |
|
lagen (2017:900) inte ger den avgiftsskyldige en sådan ovillkorlig rätt då |
|
det i vissa uppräknade undantagssituationer är möjligt att avgöra ett ärende |
|
utan att en part fått tillfälle att yttra sig. En bestämmelse om att den som |
|
beslutet riktar sig mot ska ha fått tillfälle att yttra sig bör därför, utan |
|
undantag, föras in i den nya lagen. |
|
I den nya lagen behöver det inte anges att ett beslut om sanktionsavgifter |
|
ska delges. En part i ett ärende som avser myndighetsutövning ska enligt |
|
33 § förvaltningslagen underrättas om innehållet i det beslut varigenom |
|
myndigheten avgör ärendet. Myndigheten bestämmer om dessa underrätt- |
|
elser ska ske muntligt, genom vanligt brev, genom delgivning eller på |
|
något annat sätt. Förvaltningslagen innehåller inte något krav på delgiv- |
|
ning. Frågan om delgivning av beslut om sanktionsavgift hänger samman |
|
med frågan om verkställighet av sådana beslut. Ett beslut ska kunna verk- |
|
ställas när det har fått laga kraft (se avsnitt15.2.8). Tidpunkten för när be- |
|
slutet får laga kraft är knuten till den tidpunkt då den avgiftsskyldige fick |
|
del av beslutet. Det finns därför inte något behov av en uttrycklig bestäm- |
|
melse i lagen om att den avgiftsskyldige ska delges beslutet (jfr prop. |
|
2017/18:165 s. 71 f.). |
|
Ett beslut om sanktionsavgift kan få ingripande följder. Det bör därför |
|
finnas en bortre gräns för när en sanktionsavgift får beslutas. I den nya | 315 |
Prop. 2020/21:172 lagen ska det anges när en avgift senast får beslutas. Den bestämmelsen får därmed formen av en preskriptionsregel. Möjligheten att besluta om sanktionsavgift får dock inte vara för begränsad om systemet ska bli effektivt och avskräckande.
Preskriptionsregler finns för sanktionsavgifter inom andra lagstiftnings- områden. Inom produktsäkerhetslagstiftningen finns flera exempel på att den tiden har satts till fem år, jämför 42 § produktsäkerhetslagen (2004:451) och 24 § lagen (2011:791) om ackreditering och teknisk kontroll. Det föreslås därför att preskriptionstiden för sanktionsavgifter även för medicintekniska produkter ska vara fem år.
Läkemedelsverket anser att uttrycket ”från den dag då överträdelsen ägde rum” i den förslagna bestämmelsen kan framstå som otydligt när det gäller perdurerande, dvs. pågående, överträdelser. En konsekvens av be- stämmelsens utformning är att överträdelsen fortfarande kan pågå när pre- skriptionsfristen går ut. Ett exempel på överträdelser för vilka sanktions- avgift skulle kunna vara lämpliga är kraven på kvalitetsledningssystem i artikel 10.9 MDR-förordningen. Att en tillverkare systematiskt brister i sitt kvalitetsledningssystem är något som kan pågå under lång tid före det att myndigheten får en signal som föranleder inledning av ett tillsynsärende.
I likhet med vad regeringen anförde i propositionen Effektivare sank- tioner i livsmedelskedjan (prop. 2017/18:165 s. 75) konstaterar regeringen att det faktum att tiden ska räknas från det att överträdelsen skedde i prin- cip betyder att fristen inte börjar löpa så länge överträdelsen kan anses pågå. Det innebär således att det är först när överträdelsen har upphört som preskriptionstiden börjar löpa. Sannolikt är det inte möjligt att helt undvika problem med tillämpningen av preskriptionsbestämmelser, oavsett hur ut- gångspunkten för beräkningen av preskriptionstiden anges. Vid sådana problem bör de principer som har utformats inom straffrätten för bedöm- ning av preskriptionsfrågor kunna användas som ledning (se t.ex. NJA 2013 s. 467 om simultan preskription, dvs. att hela brottet är antingen pre- skriberat eller inte, och successiv preskription, dvs. att det endast döms till påföljd för den del av brottet som ligger inom den tillämpliga preskrip- tionstiden). Mot den bakgrunden anser regeringen att det är lämpligt att utgångspunkten för femårsfristen är den tidpunkt då överträdelsen skedde.
15.2.8Betalning och verkställighet
Regeringens förslag: Sanktionsavgiften ska betalas till den myndighet som regeringen bestämmer inom 30 dagar från det att beslutet om att ta ut avgiften har fått laga kraft eller inom den längre tid som anges i beslutet.
Om sanktionsavgiften inte betalas inom angiven tid, ska myndigheten få lämna den obetalda avgiften för indrivning i enlighet med lagen om indrivning av statliga fordringar m.m. Verkställighet ska få ske enligt utsökningsbalken.En sanktionsavgift faller bort i den utsträckning verk- ställighet inte har skett inom fem år från det att beslutet om att ta ut avgiften fick laga kraft.
Sanktionsavgiften ska tillfalla staten.
Regeringen ska få meddela ytterligare föreskrifter om sanktions-
316avgifter.
Promemorians förslag överensstämmer i delvis med regeringens för- slag. I promemorian föreslås att preskriptionstiden på fem år även ska börja löpa från det att domen om att ta ut avgiften fick laga kraft eller att sanktionsförläggandet godkändes. I övrigt har vissa redaktionella ändringar införts.
Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till eller har inte lämnat synpunkter på promemorians förslag.
Skälen för regeringens förslag: Ett beslut om sanktionsavgift bör gälla som en dom och vara verkställbart. Genom den lösningen blir också sank- tionsavgiftssystemet effektivare.
Sanktionsavgiften ska tillfalla staten. Det är brukligt att sanktionsavgift- er tillfaller det allmänna och då som huvudregel i form av staten. Det finns inte skäl att göra avsteg från huvudregeln att sanktionsavgift ska tillfalla staten.
Betalning bör normalt göras inom 30 dagar från det att beslutet fick laga kraft. Det bör också finnas möjlighet för Läkemedelsverket att i det en- skilda fallet bestämma en längre betalningsfrist. Det kan t.ex. bli aktuellt vid mycket höga belopp. Om en individuellt bestämd betalningsfrist inte kopplas till när beslutet får laga kraft kan betalningsskyldighet således in- träda trots att beslutet har överklagats. Ett beslut om sanktionsavgift bör få lämnas till indrivning efter sista betalningsdagen. Bestämmelser om in- drivning finns i lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. Vid indrivning tillämpas utsökningsbalken.
Vidare ska det finnas en preskriptionstid vad gäller verkställighet av en beslutad sanktionsavgift. I lagrådsremissen föreslås det att en sanktions- avgift som har beslutats ska falla bort i den utsträckning verkställighet inte har skett inom fem år från det att beslutet eller domen om att ta ut avgiften fick laga kraft eller sanktionsföreläggandet godkändes. Lagrådet anför att bestämmelsen uppenbarligen har fått ett felaktigt innehåll och föreslår att det i bestämmelsen endast anges att en sanktionsavgift faller bort i den utsträckning verkställighet inte har skett inom fem år från det att beslutet fick laga kraft. Regeringen noterar att lagen inte innehåller bestämmelser om sanktionsföreläggande och att bestämmelsen därför inte ska innehålla en hänvisning till sanktionsförelägganden eller att preskriptionstiden ska börja löpa från det att en dom om att ta ut avgiften fått laga kraft. Bestäm- melsen ska i stället utformas enligt Lagrådets förslag. Ytterligare bestäm- melser om verkställighet och återbetalning av sanktionsavgifter kan med- delas av regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen. Regeringen anser dock att det sannolikt kommer att behövas föreskrifter om sanktionsavgifter som går utöver vad som omfattas av denna normgivningskompetens. Det behövs därför inför- as ett bemyndigande som gör det möjligt för regeringen att meddela ytter- ligare föreskrifter om sanktionsavgifter.
Prop. 2020/21:172
317
Prop. 2020/21:172 16 | Ytterligare bemyndiganden |
Regeringens förslag: Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela ytterligare föreskrifter i frågor som rör den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter och EU-förordningarna och som behövs för att skydda människors hälsa och säkerhet.
Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska även få meddela föreskrifter om användning av produkter i verksamhet som omfattas av hälso- och sjukvårdslagen, tandvårdslagen, patientsäker- hetslagen och den nya lagen om estetiska kirurgiska ingrepp och estet- iska injektionsbehandlingar.
Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till
eller har inte lämnat synpunkter på promemorians förslag.
Skälen för regeringens förslag: Föreskrifter behövs när det gäller användning av medicintekniska produkter inom hälso- och sjukvården och tandvården. Sådana föreskrifter kan innehålla regleringar om exempelvis ledningssystem, rutiner, vårdgivares ansvar och hälso- och sjukvårds- personalens kompetens och ansvar. Det finns därför ett behov av ett be- myndigande om användningen av sådana produkter som omfattas av lag- en. Ett bemyndigande bör införas som ger regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer rätt att meddela föreskrifter om användning av medicintekniska produkter i verksamhet som omfattas av hälso- och sjuk- vårdslagen (2017:30), tandvårdslagen (1985:125) och patientsäkerhets- lagen (2010:659). Som nämns i avsnitt 6.3 föreslås det i propositionen Lag om estetiska kirurgiska ingrepp och estetiska injektionsbehandlingar (prop. 2020/21:57) att en ny lag om sådana ingrepp och injektionsbehandl- ingar ska införas. Det lagförslaget kommer att omfatta användningen av vissa av de produkter som enligt tillverkaren är avsedda för estetiska eller andra icke-medicinska ändamål och som anges i bilaga XVI till MDR- förordningen. Regeringen ser en fördel med att bemyndigandet införs i lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter. Därmed kommer bemyndiganden som gäller produkter som omfattas av EU-förordningarna att samlas i den komplett- erande lagen. Som framgår av avsnitt 6.1 får nationella föreskrifter inte meddelas på ett område som EU-förordningarna redan reglerat, enligt principen om spärrverkan. Detta bör givetvis beaktas vid utarbetande av den materiella föreskriften.
EU-förordningarna rör ett stort och komplext område och är även ett område med stora utvecklingsmöjligheter. För att säkerställa ett högt hälsoskydd för den enskilde ska regeringen eller den myndighet som reger- ingen bestämmer få meddela ytterligare föreskrifter i frågor som rör EU- förordningarna och den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter och som behövs för att skydda människors hälsa och säkerhet.
318
17 | Överklagande | Prop. 2020/21:172 |
|
Regeringens förslag: Ett beslut enligt den nya lagen med kompletter- ande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkt- er ska få överklagas till allmän förvaltningsdomstol.
Prövningstillstånd ska krävas vid överklagande till kammarrätten.
Promemorians förslag överensstämmer delvis med regeringens för- slag. I promemorians föreslås att även beslut enligt en föreskrift som med- delats med stöd av den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter får överklagas.
Remissinstanserna: Ingen remissinstans har yttrat sig särskilt över promemorians förslag.
Skälen för regeringens förslag: I 19 § lagen (1993:584) om medicin- tekniska produkter finns en bestämmelse om att beslut i enskilda fall enligt den lagen eller enligt en föreskrift som har meddelats med stöd av den lagen får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Vidare anges det att prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten och att beslut enligt lagen gäller omedelbart, om inte annat anges i beslutet.
I denna proposition föreslås det att myndigheter ska få rätt att fatta ett flertal enskilda beslut som rör bland annat ekonomiska aktörer och sök- anden om tillstånd. Bestämmelsen om överklagande ska således överföras till den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter. Det ska även anges att prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. I promemorian föreslås att även beslut som fattas enligt föreskrifter meddelade med stöd av den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekn- iska produkter ska få överklagas. Regeringen bedömer att det är lämpligare att eventuella överklagandebestämmelser förs in i de förordningar som meddelas och inte i lag.
Bestämmelsen om att beslut ska gälla omedelbart, om inget annat be- slutats, bör inte överföras till den nya lagen med kompletterande bestäm- melser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter. Anledningen till det är att det finns en bestämmelse om när beslut får verkställas i 35 § förvaltningslagen (2017:900). Huvudregeln enligt den bestämmelsen är att ett beslut får verkställas när överklagandetiden gått ut, dvs. när beslutet vunnit laga kraft. Det finns undantag från denna huvudregel. Ett av dessa undantag finns i 35 § andra stycket där det anges att ett beslut får verk- ställas omedelbart om beslutet gäller endast tillfälligt. Ett annat undantag är att ett beslut får verkställas omedelbart om ett väsentligt allmänt eller enskilt intresse kräver det. Myndigheten ska då först noga överväga om det finns skäl att avvakta med att verkställa beslutet på grund av att beslutet medför mycket ingripande verkningar för någon enskild, att verkställig- heten inte kan återgå om ett överklagande av beslutet leder till att det upp- hävs, eller någon annan omständighet. Ytterligare regleringar än de som finns i 35 § förvaltningslagen bedöms således inte behövas.
I vissa fall grundas en utsedd myndighets beslut på befogenheter som anges i EU-förordningarna. Att ett beslut meddelat med stöd av en EU- förordning får överklagas följer av allmänna förvaltningsrättsliga principer
319
Prop. 2020/21:172 och förvaltningslagens bestämmelser om överklagande och behöver inte anges särskilt i den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter (jfr prop. 2010/11:65 s. 84 och 114). Ytterligare tillägg som rör den överklagandemöjligheten behöver inte införas i den nya lagen.
18Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser
18.1Inledning
Det svenska regelverket om medicintekniska produkter bygger sedan år 1993 på de gemensamma säkerhets- och funktionskraven i direktiv 93/42/EEG om medicintekniska produkter, direktiv 90/385/EEG om medicintekniska produkter för implantation och direktiv 98/79/EG om medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik. Samtliga direktiv är genomförda i svensk rätt genom lagen (1993:584) om medicintekniska produkter, förordningen (1993:876) om medicintekniska produkter och Läkemedelsverkets föreskrifter (LVFS 2003:11) om medicintekniska pro- dukter, Läkemedelsverkets föreskrifter (LVFS 2001:5) om aktiva medicintekniska produkter för implantation, och Läkemedelsverkets före- skrifter (LVFS 2001:7) om medicintekniska produkter för in vitro- diagnostik.
De nya EU-förordningarna ska ersätta EU-direktiven. Ikraftträdande- och tillämpningsdatum framgår av artikel 123 i MDR-förordningen och artikel 113 i IVDR-förordningen. Därutöver finns övergångsbestämmelser
iartikel 120 i MDR-förordningen och 110 i IVDR-förordningen och be- stämmelser om upphävande i artikel 122 i MDR-förordningen och artikel 112 i IVDR-förordningen. Vidare ska MDR-förordningens bestämmelser börja tillämpas på de grupper av produkter som anges i bilaga XVI sex månader efter det att kommissionen beslutat genomförandeakter om gemensamma specifikationer när det gäller krav på säkerhet och prestanda, teknisk dokumentation och klinisk utvärdering och uppföljning. Dessa genomförandeakter har ännu inte beslutats.
Den 23 april 2020 beslutades Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/561 om ändring av förordning (EU) 2017/745 om medicin- tekniska produkter vad gäller tillämpningsdatum för vissa bestämmelser. Genom den förordningen flyttas den dag som MDR-förordningen ska börja tillämpas fram. I stället för den 26 maj 2020 ska MDR-förordningen börja tillämpas den 26 maj 2021. Även datumen i övergångs-, upp- hävande- och ikraftträdandebestämmelserna i artiklarna 120, 122 och 123
iMDR-förordningen ändrades till den 26 maj 2021.
I avsnitten nedan kommer bestämmelserna i dessa tre EU-förordningar att behandlas i den mån de ger upphov till behov av ikraftträdande- och övergångsbestämmelser i lagarna.
320
18.2 | Ikraftträdande- och upphävandebestämmelser | Prop. 2020/21:172 |
Regeringens förslag: Den nya lagen med kompletterande bestämmels- er till EU:s förordningar om medicintekniska produkter och lagen med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förord- ningar om medicintekniska produkter ska träda i kraft den 15 juli 2021. Samma dag ska den nuvarande lagen om medicintekniska produkter upphöra att gälla.
Vid samma tidpunkt ska ändringarna i lagen om biobanker i hälso- och sjukvården m.m., lagen om etikprövning av forskning som avser människor, lagen om blodsäkerhet, offentlighets- och sekretesslagen, lagen om ackreditering och teknisk kontroll, läkemedelslagen, lagen om skatt på vissa nikotinhaltiga produkter och lagen om tobak och liknande produkter träda i kraft.
Lagen om medicintekniska produkter ska dock fortsätta gälla för medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik fram till den 26 maj 2022 när IVDR-förordningen börjar tillämpas.
För att anpassa regelverket till att IVDR-förordningen börjar tillämp- as ska ändringar göras i lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter, lagen med komplett- erande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordningar om medicintekniska produkter, offentlighets- och sekretesslagen, lagen om biobanker i hälso- och sjukvården m.m. och lagen om etikprövning av forskning som avser människor. Dessa lagändringar ska träda i kraft den 26 maj 2022.
Den dag som regeringen bestämmer ska den nya lagen med komplett- erande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska pro- dukter börja tillämpas även på de grupper av produkter som anges i bilaga XVI till MDR-förordningen.
Promemorians förslag överensstämmer delvis med regeringens förslag. I promemorian föreslås det att lagförslagen som avser anpassning- ar till MDR-förordningen skulle träda i kraft den 26 maj 2020. Vidare före- slås det ett tillägg i den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter för att anpassa reglerna till lagen (2021:000) om estetiska kirurgiska ingrepp och estetiska injek- tionsbehandlingar som ska träda i kraft den 1 januari 2021. I promemorian anges inte att den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter ska börja tillämpas även på de grupper av produkter som anges i bilaga XVI till MDR-förordningen den dag som regeringen bestämmer.
Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till eller har inte lämnat synpunkter på promemorians förslag. Lunds universit- et ifrågasätter att den svenska lagstiftningen gällande MDR-förordningen ska börja gälla den 26 maj 2020. Sahlgrenska Universitetssjukhuset anger att författningsförslagen inklusive föreskrifter från Socialstyrelsen och Läkemedelsverket riskerar att beslutas tätt inpå datumet för ikraftträdande och att det kommer vara mycket svårt för sjukvården att anpassa sin verksamhet i tid.
321
Prop. 2020/21:172
322
Skälen för regeringens förslag
MDR-förordningen
EU-förordningarnas ikraftträdande och tillämpningsdatum framgår av artikel 123 i MDR-förordningen och artikel 113 i IVDR-förordningen. Enligt 123.1 i MDR-förordningen och artikel 113.1 i IVDR-förordningen ska förordningarna träda i kraft den tjugonde dagen efter det att de har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. Det innebär att EU-förordningarna trädde i kraft den 26 maj 2017. Av artikel 123.2 i MDR-förordningen och artikel 113.2 i IVDR-förordningen framgår att förordningarna ska tillämpas från och med den 26 maj 2020 (MDR-för- ordningen) respektive 26 maj 2022 (IVDR-förordningen). Genom ändr- ingarna i förordning (EU) 2020/561 sköts den dag som MDR-förordningen ska börja tillämpas fram till den 26 maj 2021.
Bestämmelserna i MDR- och IVDR-förordningarna om anmälda organ, ansvarig myndighet, behörig myndighet, samordningsgrupp för medicin- tekniska produkter och vissa språkkrav i EU-förordningarna började dock tillämpas redan sex månader efter ikraftträdandet. Det framgår av artikel
123.3a i MDR-förordningen och artikel 113.3 b i IVDR-förordningen, en- ligt vilka bestämmelser bland annat kapitel IV (om anmälda organ) i EU- förordningarna ska börja tillämpas vid denna tidpunkt. Ändringar i lagen (1993:584) om medicintekniska produkter och lagen (2011:791) om ackreditering och teknisk kontroll som var en följd av dessa bestämmelser trädde i kraft den 26 november 2017, dvs. sex månader efter att EU-för- ordningarna hade publicerats i Europeiska unionens officiella tidning. An- passningar av svensk rätt till dessa bestämmelser behandlas i proposition- en Anpassningar till EU:s nya förordningar om medicinteknik – del 1 (prop. 2016/17:197).
I denna proposition föreslås det att en ny lag med kompletterande be- stämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter ska in- föras i svensk rätt. Denna lag bör träda i kraft så snart som möjligt efter det att MDR-förordningen börjar tillämpas den 26 maj 2021. Med beakt- ande av den tid som behövs för riksdagsbehandlingen av propositionen och den tid som bör förflyta efter det att lagen kungjorts till dess att den träder i kraft bedömer regeringen att lagen kan träda i kraft den 15 juli 2021. Samtidigt bör den nuvarande lagen (1993:584) om medicintekniska produkter upphöra att gälla. Ett år efter att MDR-förordningen börjar tillämpas, dvs. den 26 maj 2022, kommer IVDR-förordningen att börja tillämpas. Fram till dess ska bestämmelserna i lagen om medicintekniska produkter fortsätta att gälla för medicintekniska produkter för in vitro- diagnostik. Flera ytterligare övergångsbestämmelser behöver införas till följd av EU-förordningarna. Förslag till sådana övergångsbestämmelser finns i avsnitt 18.3–18.13. Den 15 juli 2021 bör även lagen med komplett- erande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordningar om medicintekniska produkter träda i kraft samt ändringar i lagen (2002:297) om biobanker i hälso- och sjukvården m.m., lagen (2003:460) om etik- prövning av forskning som avser människor, lagen (2006:496) om blod- säkerhet, offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), lagen (2011:791) om ackreditering och teknisk kontroll, läkemedelslagen (2015:315), lagen (2018:696) om skatt på vissa nikotinhaltiga produkter och lagen (2018:2088) om tobak och liknande produkter.
I sitt remissvar ifrågasätter Lunds universitet promemorians förslag om ikraftträdande den 26 maj 2020. Detta mot bakgrund av att det finns många funktioner som inte är genomförda på ett sådant sätt att den praktiska verk- samheten kan fungera enligt lagförslaget. Lunds universitet pekar på att exempelvis dokumentationskraven är väsentligt högre liksom kraven på kompetens hos de anmälda organen och tillgång till godkända anmälda organ. Detta sammantaget innebär att industrin kommer att ha stora svårig- heter att uppfylla de nya högre kraven enligt detta lagförslag inom den tillgängliga tiden fram till maj i 2020. Universitet noterar att med den senaste tidens förlamning i samhället till följd av covid-19-pandemin har detta ytterligare försvårats och ikraftträdandet bör skjutas upp, alternativt bör det införas lämpliga övergångsbestämmelser. Lunds universitet noter- ar att utan övergångsbestämmelser blir vissa verksamheter olagliga över en natt. Lunds universitet ser därför svårigheter med att hantera detta på ett rättssäkert sätt så att alla verksamheter som bryter mot lagen får en straffrättslig påföljd. Även Sahlgrenska Universitetssjukhuset anger att författningsförslagen inklusive föreskrifter från Socialstyrelsen och Läke- medelsverket riskerar att beslutas tätt inpå datumet för ikraftträdande och att det kommer vara mycket svårt för sjukvården att anpassa sin verksam- het i tid.
Som ovan anges så har tillämpningsdatumet för MDR-förordningen skjutits fram ett år till den 26 maj 2021. Det är inte är möjligt för Sverige att skjuta upp tillämpningsdatumet. MDR-förordningen innehåller inte heller bestämmelser som gör det möjligt för Sverige att meddela över- gångsbestämmelser som innebär att svenska bestämmelser ska gälla i stället för bestämmelser i MDR-förordningen. MDR-förordningen börjar således att tillämpas den 26 maj 2021 och IVDR-förordningen den 26 maj 2022. EU-förordningarnas krav är omfattande men har varit kända för aktörerna sedan 2017 även om vissa bestämmelser i nationell rätt beslutas först 2021. Frågor om övergångsregleringar behandlas i avsnitt 18.3– 18.13.
Produkter som anges i bilaga XVI till MDR-förordningen
Av artikel 1.2 i MDR-förordningen framgår det att den förordningens be- stämmelser ska börja tillämpas på de grupper av produkter som anges i bilaga XVI sex månader efter det att kommissionen beslutat genomför- andeakter om gemensamma specifikationer när det bland annat gäller krav på säkerhet och prestanda och teknisk dokumentation. Några sådana genomförandeakter har ännu inte beslutats. Bestämmelser om att den nya lagen även ska omfatta dessa produkter bör därför träda i kraft den dag som regeringen bestämmer. I samband med denna ändring ska även ett tillägg göras i bemyndigandet i 7 kap. 14 § lagen med kompletterande be- stämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter. I den bestämmelsen anges det att regeringen eller den myndighet som regering- en bestämmelser får meddela föreskrifter om användning av produkter i verksamhet som omfattas av hälso- och sjukvårdslagen (2017:30), tand- vårdslagen (1985:125), patientsäkerhetslagen (2010:659). Bemyndigandet ska också ge möjlighet att meddela sådana föreskrifter när det gäller en ny lag om estetiska kirurgiska ingrepp och estetiska injektionsbehandlingar. Den lagen föreslås i propositionen Lag om estetiska kirurgiska ingrepp och
Prop. 2020/21:172
323
Prop. 2020/21:172 estetiska injektionsbehandlingar (prop. 2020/21:57). Enligt propositionen ska den lagen träda i kraft den 1 juli 2021.
IVDR-förordningen
De lagändringar som görs för att anpassa svensk rätt till IVDR-förordning- en ska träda i kraft den 26 maj 2022. Dessa ändringar ska införas i lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintek- niska produkter och i lagen med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordningar om medicintekniska produkter. Vidare ska ändringar införas i offentlighets- och sekretesslagen, lagen om bio- banker i hälso- och sjukvården m.m. och lagen om etikprövning av forsk- ning som avser människor.
Osäkerhet om när vissa bestämmelser ska träda i kraft
Det är oklart när vissa av de föreslagna lagarna ska träda i kraft eftersom ikraftträdandet beror på kommissionens agerande. Detta leder till osäker- het om huruvida vissa av dessa lagar ska träda i kraft före eller efter det att föreslagna lagändringar med anledning av IVDR-förordningen ska träda i kraft den 26 maj 2022.
En sådan oklarhet föreligger när det gäller frågan om när MDR-förord- ningens bestämmelser även ska omfatta de grupper av produkter som anges i bilaga XVI till den förordningen. Som anges ovan ska dessa pro- dukter omfattas av MDR-förordningens bestämmelser sex månader efter det att kommissionen beslutat genomförandeakter om dessa produkter. Några sådana rättsakter har inte beslutats ännu. Regeringen bedömer att det troligaste är att detta kommer att ske innan IVDR-förordningen ska börja tillämpas den 26 maj 2022. Regeringen har lämnat lagförslag utifrån denna utgångspunkt. Om så inte blir fallet får regeringen återkomma i ett separat lagstiftningsarbete med ändringar av lagförslagen.
När det gäller lagförslagen i lagen om biobanker i hälso- och sjukvården m.m., lagen om etikprövning av forskning som avser människor och offentlighets- och sekretesslagen så är dessa förslag anpassade till de lag- förslag som beslutats med anledning av EU:s förordning om kliniska läke- medelsprövningar, jämför propositionen Anpassningar av svensk rätt till EU-förordning om kliniska läkemedelsprövningar (prop. 2017/18:196). De bestämmelser som avser EU-förordningen om kliniska läkemedels- prövningar har ännu inte trätt i kraft. Detta beror på att något datum ännu inte kan anges eftersom den förordningen ska börja tillämpas sex månader efter det att kommissionen offentliggjort ett meddelande om att en EU- portal och en EU-databas bedömts vara fullt funktionsdugliga, jämför artikel 99 i förordning (EU) nr 536/2014. Så har ännu inte skett. Regering- en finner att det troligaste är att lagbestämmelserna till denna EU-förord- ning kommer att träda i kraft efter det att MDR-förordningen börjar tillämpas men innan IVDR-förordningen börjar tillämpas. Om det blir en annan följd då dessa EU-förordningar ska börja tillämpas får regeringen även i detta fall återkomma i ett separat lagstiftningsarbete med ändringar av lagförslagen.
324
18.3 | Övergångsbestämmelse om utsläppta produkter Prop. 2020/21:172 | |
Regeringens förslag: Den upphävda lagen om medicintekniska pro- |
| |
dukter ska fortsätta att gälla för medicintekniska produkter som inte är |
| |
medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik som har släppts ut på |
| |
marknaden eller har tagits i bruk före den 26 maj 2021. Den upphävda |
| |
lagen ska också gälla för de medicintekniska produkter för in vitro- |
| |
diagnostik som har släppts ut på marknaden eller har tagits i bruk före |
| |
den 26 maj 2022. Övergångsbestämmelsen ska dock inte omfatta de |
| |
produkter som behandlas i avsnitt 18.6 och 18.7 eller de produkter som |
| |
har släppts ut på marknaden såsom förenliga med MDR- eller IVDR- |
| |
förordningarna. |
| |
|
| |
Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens |
| |
förslag. I promemorian föreslås det att äldre föreskrifter skulle gälla för |
| |
medicintekniska produkter som har släppts ut på marknaden eller har tagits |
| |
i bruk före den 26 maj 2020 i stället för den 26 maj 2021 när det gäller |
| |
produkter som omfattas av MDR-förordningen. |
| |
Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till |
| |
eller har inte lämnat synpunkter på promemorians förslag. Sveriges Tand- |
| |
läkarförbund anser att samma krav som ställs i EU-förordningarna även |
| |
bör ställas på vissa produkter som redan har släppts ut på marknaden. |
| |
Kommerskollegium anför att i promemorian framgår det att EU-förord- |
| |
ningarna inte reglerar vilka bestämmelser som ska gälla för produkter som |
| |
redan finns på marknaden när förordningen börjar tillämpas. Kommers- |
| |
kollegium noterar att om den föreslagna övergångsbestämmelsen inte är |
| |
ett strikt genomförande av förordningarnas övergångs- och upphävande- |
| |
bestämmelser kan den betraktas som en nationell teknisk regel som medför |
| |
anmälningsplikt enligt direktiv (EU) 2015/1535 av den 9 september 2015 |
| |
om ett informationsförfarande beträffande tekniska föreskrifter och be- |
| |
träffande föreskrifter för informationssamhällets tjänster. |
| |
Skälen för regeringens förslag: Av skäl 98 i MDR-förordningen och |
| |
skäl 98 i IVDR-förordningen framgår att direktiven 90/385/EEG, |
| |
93/42/EEG och 98/79/EG bör upphävas så att det bara finns ett regelverk |
| |
för utsläppande på marknaden av medicintekniska produkter samt andra |
| |
därmed sammanhängande aspekter som omfattas av denna förordning. |
| |
Enligt skälen i förordningarna bör tillverkarnas skyldigheter att tillhanda- |
| |
hålla dokumentation i fråga om produkter som de släppt ut på marknaden |
| |
samt tillverkarnas och medlemsstaternas skyldigheter i fråga om säker- |
| |
hetsövervakning när det gäller produkter som släppts ut på marknaden i |
| |
enlighet med de direktiven dock fortsätta att gälla och det bör vara upp till |
| |
medlemsstaterna att besluta om hur de organiserar säkerhetsövervakning- |
| |
en, men det är önskvärt att det finns möjlighet att rapportera om händelser |
| |
avseende produkter som släppts ut på marknaden i enlighet med direktiven |
| |
med hjälp av samma verktyg för att rapportera om produkter som släpps |
| |
ut på marknaden i enlighet med förordningarna. |
| |
Vad som anges i skäl 98 i MDR-förordningarna framgår av upphävande- |
| |
bestämmelsen i artikel 122. I den anges det att direktiven 90/385/EEG och |
| |
93/42/EEG ska upphöra att gälla den 26 maj 2020 med vissa undantag. |
| |
Genom ändringarna i förordning (EU) 2020/561 kommer dessa direktiv att | 325 | |
|
|
Prop. 2020/21:172 upphöra den 26 maj 2021. Ett undantag enligt artikel 122 i MDR-förord- ningen är att direktivens bestämmelser ska gälla vid tillämpningen av artikel 120.3 och 120.4. Genomförande av dessa artiklar behandlas i avsnitt 18.6 och 18.7. Ett annat undantag är att direktivens bestämmelser ska fortsätt att gälla under en övergångsperiod när det gäller registrering av produkter och ekonomiska aktörer samt anmälan av intyg. Detta undan- tag behandlas i avsnitt 18.8. Ett ytterligare undantag innebär att direktivens bestämmelser inte upphävs vad gäller medlemsstaternas och tillverkarnas skyldigheter i fråga om säkerhetsövervakning och tillverkarnas skyldig- heter i fråga om att tillhandahålla dokumentation i enlighet med direktiven 90/385/EEG och 93/42/EEG. Detta undantag behandlas i avsnitt 18.9.
Vad som inte regleras i EU-förordningarna är vilka bestämmelser som ska gälla för produkter som redan finns på marknaden. När det gäller de produkter som har släppts ut på marknaden eller tagits i bruk före den 26 maj 2021, m.a.o. alla de produkter som redan finns på marknaden, är slutsatsen att direktivens bestämmelser bör gälla. En liknande bestäm- melse som den i artikel 122 i MDR-förordningen finns i artikel 112 i IVDR-förordningen och avser medicintekniska produkter för in vitro- diagnostik. I artikel 112 anges dock att berört direktiv ska upphävas den 26 maj 2022.
Direktivens bestämmelser är genomförda i svensk rätt genom lagen om medicintekniska produkter. Den upphävda lagen om medicintekniska produkter ska således fortsätta att gälla för de produkter som har släppts ut på marknaden, tillhandahållits eller tagits i bruk före den 26 maj 2021 respektive 26 maj 2022. Detta ska framgå av en övergångsbestämmelse. De bestämmelser i svensk rätt som kan vara aktuella att tillämpa är exempelvis tillverkarnas skyldigheter i fråga om säkerhetsövervakning och att tillhandahålla dokumentation. Vidare finns det fortfarande behov av att kunna fatta beslut om att t.ex. återkalla produkter som släppts ut i enlighet med den upphävda lagen, bland annat om det framkommer brister i produkterna. Även bestämmelser om tillsyn, sanktioner, förverkande, tystnadsplikt och avgifter behöver fortfarande gälla för dessa produkter. Denna fråga behandlas i avsnitt 18.13. I avsnitt 18.6 och 18.7 föreslås det att den upphävda lagen om medicintekniska produkter ska fortsätta att gälla i vissa avseenden för produkter som släpps ut, tillhandhålls eller tas i bruk även efter det att EU-förordningarna börjat tillämpas. Det gäller de produkter som i enlighet med artikel 120.3 och 120.4 i MDR-förordningen eller artikel 110.3 och 110.4 i IVDR-förordningen släpps ut eller tas i bruk under åberopande av intyg som utfärdats i enlighet med direktiven. Den föreslagna övergångsbestämmelsen i den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter om produkter som har släppts ut på marknaden eller har tagits i bruk redan innan EU-förordningarna börjar tillämpas ska därmed inte omfatta de produkter som behandlas i avsnitt 18.6 och 18.7.
Idetta sammanhang bör artikel 120.5 i MDR-förordningen nämnas. Enligt den bestämmelsen får produkter som är förenliga med MDR-förord- ningen släppas ut på marknaden redan före den 26 maj 2021. En liknande bestämmelse finns i artikel 110.5 i IVDR-förordningen när det gäller produkter som är förenliga med den förordningen. Dessa produkter får enligt bestämmelsen släppas ut på marknaden före den 26 maj 2022. Även
326
dessa produkter som har släppts ut på marknaden såsom förenliga med Prop. 2020/21:172 MDR- eller IVDR-förordningen ska undantas i övergångsbestämmelsen.
Kommerskollegium anför att i promemorian framgår det att äldre föreskrifter ska gälla för produkter som har släppts ut på marknaden eller tagits i bruk före det att MDR- och IVDR-förordningarna börjar tillämpas. Det framgår vidare att EU-förordningarna inte reglerar vilka bestämmelser som ska gälla för produkter som redan finns på marknaden när förordning- en börjar tillämpas. Kommerskollegium noterar att om den föreslagna övergångsbestämmelsen inte är ett strikt genomförande av förordningar- nas övergångs- och upphävandebestämmelser kan den betraktas som en nationell teknisk regel som medför anmälningsplikt enligt direktiv (EU) 2015/1535. Regeringen anser dock inte att övergångsbestämmelsen kan anses innebära en teknisk föreskrift som på ett väsentligt sätt kan påverka produktens sammanansättning eller saluföring. Övergångsbestämmelsen innebär inte att några nya krav på produkternas sammansättning eller salu- föring kommer att ställas, jämfört med vad som gäller idag. Utifrån trans- parensskäl har dock Sverige anmält övergångsbestämmelsen till kommis- sionen.
Sveriges Tandläkarförbund anger att de produkter som redan finns på marknaden är välkända och hanterbara ur patientsäkerhetssynpunkt och att det därför saknas anledning till recertifiering. Förbundet anser dock att det ur trovärdighetssynpunkt måste ställas samma krav på de tidigare pro- dukterna när det gäller innehåll som till exempel är reproduktionstoxiskt eller carcinogent. Förbundet anför att de gamla föreskrifterna innehöll i princip inga krav i detta hänseende, varför det finns ett antal produkter som har för höga halter av carcinogener i förhållande till de nya EU-förord- ningarna. Regeringen finner att det nu aktuella lagstiftningsarbetet avser att anpassa svensk lagstiftning till de nya EU-förordningarna och att det inte ges möjlighet att införa andra övergångsbestämmelser än de som finns i EU-rättsakterna. En sådan fråga kan dock tas upp inom EU-samarbetet.
18.4 | Övergångsbestämmelser om rapportering av |
|
| händelser |
|
|
| |
Regeringens förslag: Regeringen eller den myndighet som regeringen |
| |
bestämmer ska få meddela föreskrifter om rapportering av händelser när |
| |
det gäller produkter som har släppts ut på marknaden i enlighet med |
| |
lagen om medicintekniska produkter. |
| |
|
| |
Promemorians förslag: Promemorian innehöll inte ett sådant förslag |
| |
som regeringen presenterar. |
| |
Remissinstanser: Läkemedelsverket anser att det bör tydliggöras vad |
| |
som gäller för rapportering av händelser med direktivsprodukter i förhåll- |
| |
ande till Eudamed, till exempel genom tillägg i föreslagna punkt 4 i ikraft- |
| |
trädande- och övergångsbestämmelserna om äldre föreskrifters giltighet, |
| |
eller genom ett bemyndigande till Läkemedelsverket att föreskriva om vad |
| |
som gäller i fråga om denna rapportering. |
| |
Skälen för regeringens förslag: Som anges i avsnitt 18.3 framgår det |
| |
av skäl 98 i MDR-förordningen och skäl 98 i IVDR-förordningen att | 327 |
Prop. 2020/21:172 direktiven 90/385/EEG, 93/42/EEG och 98/79/EG bör upphävas så att det bara finns ett regelverk för utsläppande på marknaden av medicintekniska produkter samt andra därmed sammanhängande aspekter som omfattas av denna förordning. Tillverkarnas och medlemsstaternas skyldigheter i fråga om säkerhetsövervakning när det gäller produkter som släppts ut på mark- naden i enlighet med de direktiven bör dock fortsätta att gälla och det bör vara upp till medlemsstaterna att besluta om hur de organiserar säkerhets- övervakningen, men det är önskvärt för dem att möjligheten finns att rap- portera om händelser avseende produkter som släppts ut på marknaden i enlighet med direktiven med hjälp av samma verktyg för att rapportera om produkter som släpps ut på marknaden i enlighet med den här förordning- en.
Läkemedelsverket ser fördelar med att händelser med produkter som har släppts ut på marknaden i enlighet med direktiven, så kallade allvarliga tillbud och korrigerande säkerhetsåtgärder på marknaden, rapporteras direkt till Eudamed. Myndigheten pekar på att ett införande av rapporter- ing till Eudamed för direktivsprodukter släppta på marknaden före tillämp- ningsdatum för respektive EU-förordning, dvs. den 26 maj 2021 och den 26 maj 2022, medför att tillverkare av medicintekniska produkter kan rap- portera i samma system oavsett om det allvarliga tillbudet eller den kor- rigerande säkerhetsåtgärden på marknaden gäller en produkt som släppts ut på marknaden i enlighet med lagen om medicintekniska produkter eller en produkt som släppts ut på marknaden i enlighet med EU-förordningar- na. Rapportering i samma system skapar också bättre förutsättningar enligt Läkemedelsverket att utföra den analys av säkerhetsövervakningsdata som anges i artikel 90 i MDR-förordningen och artikel 85 i IVDR-förordning- en. Det bör tydliggöras vad som gäller för rapportering av händelser med direktivsprodukter i förhållande till Eudamed. Regeringen håller med om vad Läkemedelsverket anför och anser att det i övergångsbestämmelserna bör införas ett bemyndigande i för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om vad som gäller i fråga om denna rapportering.
18.5Övergångsbestämmelser för intyg utfärdade av anmälda organ
Regeringens förslag: Ett intyg om en medicinteknisk produkt som inte är en medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik och som ett anmält organ har utfärdat före den 25 maj 2017 ska fortsätta att gälla under den tid som är angiven i intyget. Ett intyg som har utfärdats i enlighet med bilaga 4 till direktiv 90/385/EEG eller bilaga 4 till direktiv 93/42/EEG ska dock bli ogiltigt senast den 27 maj 2022.
Ett intyg som ett anmält organ har utfärdat om en medicinteknisk produkt som inte är en medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik från och med den 25 maj 2017 ska förbli giltigt fram till och med utgången av den period som anges i intyget, vilken inte får överstiga fem år från intygets utfärdande. Det intyget ska dock bli ogiltigt senast den 27 maj 2024.
328
Ett intyg om en medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik som | Prop. 2020/21:172 |
ett anmält organ har utfärdat före den 25 maj 2017 ska fortsätta att gälla |
|
under den tid som är angiven i intyget, dock ska ett intyg som har |
|
utfärdats i enlighet med bilaga VI till direktiv 98/79/EG bli ogiltigt |
|
senast den 27 maj 2024. |
|
Ett intyg om en medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik som |
|
ett anmält organ har utfärdat från och med den 25 maj 2017 ska förbli |
|
giltigt fram till och med utgången av den period som anges på intyget. |
|
Det intyget ska dock bli ogiltigt senast den 27 maj 2024. |
|
|
|
Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. |
|
Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till |
|
eller har inte lämnat synpunkter på promemorians förslag. |
|
Skälen för regeringens förslag: Av artikel 123.3 i MDR-förordningen |
|
framgår att förordningens bestämmelser om anmälda organ började |
|
tillämpas redan den 26 november 2017. |
|
Enligt övergångsbestämmelsen i artikel 120.2 i MDR-förordningen ska |
|
ett intyg som ett anmält organ har utfärdat i enlighet med direktiven |
|
90/385/EEG och 93/42/EEG före den 25 maj 2017 fortsätta att gälla under |
|
den tid som är angiven i intyget. Dock ska ett intyg som utfärdats i enlighet |
|
med bilaga 4 till direktiv 90/385/EEG eller bilaga 4 till direktiv 93/42/EEG |
|
gälla som längst till den 27 maj 2022. |
|
Av artikel 120.2 framgår även att ett intyg som ett anmält organ har ut- |
|
färdat i enlighet med direktiven 90/385/EEG och 93/42/EEG från och med |
|
den 25 maj 2017 ska förbli giltigt fram till och med utgången av den period |
|
som anges på intyget, vilken inte får överstiga fem år från intygets utfärd- |
|
ande. Intygen blir dock ogiltiga senast den 27 maj 2024. |
|
I artikel 110.2 i IVDR-förordningen finns en liknande reglering rörande |
|
medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik. Enligt den bestäm- |
|
melsen ska ett intyg som ett anmält organ har utfärdat före den 25 maj |
|
2017 i enlighet med direktiv 98/79/EG fortsätta att gälla under den tid som |
|
är angiven i intyget. Detta gäller dock inte ett intyg som har utfärdats i |
|
enlighet med bilaga VI till direktiv 98/79/EG. Ett sådant intyg ska bli |
|
ogiltigt senast den 27 maj 2024. Ett intyg som ett anmält organ har utfärdat |
|
den 25 maj 2017 eller därefter i enlighet med direktiv 98/79/EG ska bli |
|
ogiltigt senast den 27 maj 2024. |
|
Regleringarna i artikel 120.2 i MDR-förordningen och artikel 110.2 i |
|
IVDR-förordningen ska införas i en övergångsbestämmelse till lagen med |
|
kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska |
|
produkter. |
|
329
Prop. 2020/21:172 18.6 | Övergångsbestämmelser för produkt med intyg |
| utfärdat enligt äldre bestämmelser |
18.6.1 | MDR-förordningen |
Regeringens förslag: En medicinteknisk produkt som inte är en medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik får släppas ut på mark- naden eller tas i bruk från och med den 26 maj 2021 till och med den 26 maj 2024 om
a)ett intyg om överensstämmelse har utfärdats för den produkten enligt den upphävda lagen och det intyget är giltigt i enlighet med den övergångsbestämmelse som behandlas i avsnitt 18.5, eller
b)produkten är klassificerad i klass I i enlighet med den upphävda lagen och en försäkran om överensstämmelse har upprättats före den 26 maj 2021 och det för produkten vid förfarandet för bedömning av över- ensstämmelse enligt MDR-förordningen krävs medverkan av ett anmält organ.
Övergångsbestämmelsen gäller endast om produkten från och med den 26 maj 2021 fortsätter att uppfylla kraven i den upphävda lagen, och under förutsättning att det inte har gjorts några väsentliga ändringar
i produktens konstruktion och avsedda ändamål.
Kraven i MDR-förordningen och den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter i fråga om övervakning av produkter som släppts ut på marknaden, mark- nadskontroll, säkerhetsövervakning, registrering av ekonomiska aktör- er och av produkter ska dock tillämpas i stället för de motsvarande krav- en i den upphävda lagen.
Tillsyn över ett anmält organ som utfärdat ett sådant intyg som avses i avsnitt 18.5 ska fortsätta i enlighet med lagen om ackreditering och teknisk kontroll.
| Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens |
| förslag. I den övergångsbestämmelse som föreslås i promemorian anges |
| inte de produkter som är klassificerade i klass I i enlighet med den upp- |
| hävda lagen. I promemorian föreslås det att övergångsbestämmelsen |
| skulle hänvisa till den 26 maj 2020 i stället för den 26 maj 2021 när det |
| gäller produkter som omfattas av MDR-förordningen. Vidare hänvisas det |
| till äldre föreskrifter för de krav som ska uppfyllas och tillämpas. |
| Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till |
| eller har inte lämnat synpunkter på promemorians förslag. Några regioner, |
| bland annat Region Gävleborg och Region Värmland ser ett behov av ett |
| förtydligande kring hur hanteringen av säkerhetsrelaterade ändringar som |
| rapporteras genom säkerhetsmeddelande (FSN) får ske om dessa |
| ändringar innebär en väsentlig ändring. |
| Skälen för regeringens förslag: I artikel 120.3 första stycket i MDR- |
| förordningen finns en övergångsbestämmelse som anger att en produkt |
| med ett intyg som utfärdats i enlighet med direktiv 90/385/EEG eller |
| 93/42/EEG och som är giltigt i enlighet med artikel 120.2 i MDR- förord- |
| ningen (se avsnittet 18.5) får släppas ut på marknaden eller tas i bruk under |
330 | förutsättning att den, från och med den 26 maj 2020, fortsätter att uppfylla |
|
kraven i något av de direktiven, och under förutsättning att det inte har gjorts några väsentliga ändringar i produktens konstruktion och avsedda ändamål. Artikel 120.3 ändrades genom förordning (EU) 2020/561 av den 23 april 2020 om ändring av förordning (EU) 2017/745 om medicintek- niska produkter vad gäller tillämpningsdatum för vissa bestämmelser. Genom den ändringen så framgår det att ovan nämnda produkter får släppas ut på marknaden eller tas i bruk från och med den 26 maj 2021 till och med den 26 maj 2024.
Genom förordning (EU) 2020/561 omfattas ytterligare en kategori pro- dukter av övergångsbestämmelsen i artikel 120.3. Det är produkter i klass I enligt direktiv 93/42/EEG som har en försäkran om överensstämmelse upprättad före den 26 maj 2021 och där försäkran om överensstämmelse enligt förordningen (EU) 2017/745 kräver medverkan av ett anmält organ.
Av artikel 120.3 framgår även att en produkt som omfattas av bestäm- melsen får släppas ut på marknaden eller tas i bruk till och med den 26 maj 2024 under förutsättning att den, från och med den 26 maj 2021, fortsätter att uppfylla kraven i något av de direktiven, och under förutsättning att det inte har gjorts några väsentliga ändringar i produktens konstruktion och avsedda ändamål. Emellertid ska kraven i MDR-förordningen med avse- ende på övervakning av produkter som släppts ut på marknaden, mark- nadskontroll, säkerhetsövervakning, registrering av ekonomiska aktörer och av produkter tillämpas i stället för de motsvarande kraven i de direktiven.
Av artikel 120.3 andra stycket framgår att det anmälda organ som utfärd- ade det intyg som avses i första stycket ska fortsätta att ansvara för lämplig övervakning med avseende på samtliga tillämpliga krav för de produkter för vilka de har utfärdat intyg.
I artikel 122 andra stycket i MDR-förordningen anges att direktiven 90/385/EEG och 93/42/EEG ska fortsätta att tillämpas till och med den 27 maj 2025 i den utsträckning det är nödvändigt för tillämpningen av artikel 120.3.
Direktivens krav är genomförda i svensk rätt genom lagen (1993:584) om medicintekniska produkter. Innehållet i artikel 120.3 i MDR-förord- ningen bör införas i en övergångsbestämmelse till den nya lagen med kom- pletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska pro- dukter så att det framgår att den lagen ska fortsätta att gälla i den om- fattning som anges i den artikeln.
Övergångsbestämmelsen leder även till frågan om tillsyn över dessa anmälda organ som ska fortsätta att ansvara för lämplig övervakning för de produkter för vilka de har utfärdat intyg.
Det är Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll (Swedac) som utsett anmälda organ enligt direktiven och i de fall organ för bedömning av överensstämmelse har valt att åberopa ackrediteringsintyg utfärdade av Swedac, ansvarar Swedac för tillsynen av ackrediteringsintyget. Detta är också ett krav enligt artikel 5.3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 765/2008 av den 9 juli 2008 om krav för ackreditering och mark- nadskontroll i samband med saluföring av produkter och upphävande av förordning (EEG) nr 339/93. Swedacs tillsyn följer av 18 § lagen (2011:791) om ackreditering och teknisk kontroll. Denna tillsyn ska fort- sätta att utövas under övergångstiden. Någon övergångsbestämmelse i lag- en om ackreditering och teknisk kontroll bedöms inte behövas. I de fall
Prop. 2020/21:172
331
Prop. 2020/21:172 ackrediteringen upphör behöver de anmälda organen återkalla utställda certifieringsintyg, vilket gör att det då inte längre finns behov av någon tillsyn av Swedac. Det kan nämnas att artikel 5 i förordning (EG) nr 765/2008 och 18 § lagen om ackreditering och teknisk kontroll inte kommer att ändras när Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2019/1020 av den 20 juni 2019 om marknadskontroll och överensstäm- melse för produkter och om ändring av direktiv 2004/42/EG och förord- ningarna (EG) nr 765/2008 och (EU) nr 305/2011 träder i kraft den 16 juli 2021. Det framgår av artikel 39 i förordning (EU) 2019/1020. Förslag till anpassningar av svensk rätt till EU:s marknadskontrollförordning har lämnats i betänkandet Enhetlig och effektiv marknadskontroll (SOU 2020:49). Eventuella lagändringar som den EU-förordningen föranleder får behandlas i det lagstiftningsarbetet.
I detta sammanhang kan även nämnas att i det fall ett anmält organ har ackrediterats av Swedac och åberopar ackrediteringsintyg från den mynd- igheten samtidigt som företaget även är utsett till anmält organ av Läke- medelsverket enligt bestämmelser i MDR- eller IVDR-förordningen så kommer tillsynen att utövas av både Swedac och Läkemedelsverket.
Några regioner, bland annat Region Gävleborg och Region Värmland ställer frågan hur hanteringen av säkerhetsrelaterade ändringar genom säkerhetsmeddelande (FSN) får ske om ändringar innebär en väsentlig ändring. Regionerna pekar på att en sådan ändring sker för att upprätthålla produktens säkerhet och prestanda även på produkter som inte har anpassats till MDR-förordningen. Regeringen noterar att detta är en av många frågor som tas upp i de vägledningar som samordningsgruppen för medicintekniska produkter har publicerat.
18.6.2IVDR-förordningen
Regeringens förslag: En medicinteknisk produkt för in vitro- diagnostik med ett intyg som utfärdats i enlighet med den upphävda lagen om medicintekniska produkter och som är giltigt i enlighet med övergångsbestämmelsen i avsnitt 18.5 ska få släppas ut på marknaden eller tas i bruk under förutsättning att produkten, från och med den 26 maj 2022, fortsätter att uppfylla kraven i den upphävda lagen, och under förutsättning att det inte har gjorts några väsentliga ändringar i produkt- ens konstruktion och avsedda ändamål. Kraven i IVDR-förordningen och den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förord- ningar om medicintekniska produkter i fråga om övervakning av pro- dukter som släppts ut på marknaden, marknadskontroll, säkerhetsöver- vakning, registrering av ekonomiska aktörer och av produkter ska dock tillämpas i stället för de motsvarande kraven i den upphävda lagen.
Tillsyn över ett anmält organ som utfärdat ett sådant intyg som avses i avsnitt 18.5 ska fortsätta i enlighet med lagen om ackreditering och teknisk kontroll.
Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. I promemorian hänvisas det till äldre föreskrifter, och inte till den upphävda lagen, för de krav som ska uppfyllas och tillämpas enligt
332bestämmelsen.
Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till eller har inte lämnat synpunkter på promemorians förslag. Några regioner, bland annat Region Gävleborg och Region Värmland ställer frågan hur hanteringen av säkerhetsrelaterade ändringar genom säkerhetsmeddelande (FSN) får ske om ändringar innebär en väsentlig ändring.
Skälen för regeringens förslag: En något liknande övergångsbestäm- melse som den i artikel 120.3 i MDR-förordningen finns i artikel 110.2 i IVDR-förordningen och avser då medicintekniska produkter för in vitro- diagnostik. Artikel 110.3 anger att en produkt med ett intyg som utfärdats i enlighet med direktiv 98/79/EG och som är giltigt i enlighet med artikel
110.2i IVDR-förordningen endast får släppas ut på marknaden eller tas i bruk under förutsättning att den, från och med den 26 maj 2022, fortsätter att uppfylla kraven i det direktivet, och under förutsättning att det inte har gjorts några väsentliga ändringar i produktens konstruktion eller avsedda ändamål. Kraven i IVDR-förordningen med avseende på övervakning av produkter som släpps ut på marknaden, marknadskontroll, säkerhetsöver- vakning, registrering av ekonomiska aktörer och av produkter ska dock tillämpas och ersätta de motsvarande kraven i det direktivet. Vidare anges det i artikel 110.3 att det anmälda organ som utfärdade intyget ska fortsätta att ansvara för lämplig övervakning med avseende på samtliga tillämpliga krav för de produkter för vilka det har utfärdat intyg. I artikel 112 andra stycket i IVDR-förordningen framgår det att direktivet 98/79/EG ska fortsätta att tillämpas på dessa produkter till och med den 27 maj 2025 i den utsträckning det är nödvändigt för tillämpningen av artikel 110.3.
I likhet med vad som anförs när det gäller MDR-förordningen så är direktiv 98/79/EG om medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik genomfört i svensk rätt genom lagen (1993:584) om medicintekniska pro- dukter. Innehållet i artikel 110.3 i IVDR-förordningen bör införas i en övergångsbestämmelse till den nya lagen med kompletterande bestäm- melser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter så att det framgår att den lagen ska fortsätta att gälla i den omfattning som anges i den artikeln.
Även i IVDR-bestämmelsen framgår det att övervakning ska ske av det anmälda organ som utfärdat ett åberopat intyg. Detta leder till fråga om tillsynen över dessa anmälda organ. Det är Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll (Swedac) som utsett anmälda organ enligt direktiven och i de fall organ för bedömning av överensstämmelse har valt att åberopa ackrediteringsintyg utfärdade av Swedac, ansvarar Swedac för tillsynen av ackrediteringsintyget. Som nämns i avsnitt 18.6.1 så är denna tillsyn även ett krav enligt artikel 5.3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 765/2008 av den 9 juli 2008 om krav för ackreditering och marknads- kontroll i samband med saluföring av produkter och upphävande av för- ordning (EEG) nr 339/93. Swedacs tillsyn följer av 18 § lagen (2011:791) om ackreditering och teknisk kontroll. Även denna tillsyn ska fortsätta att utövas under övergångstiden. Någon övergångsbestämmelse i lagen om ackreditering och teknisk kontroll bedöms inte behövas. Som anförs i avsnitt 18.6.1 så leder bestämmelserna till att Swedac kommer att utöva tillsyn över ett anmält organ som har ackrediterats av Swedac och som åberopar ackrediteringsintyg från den myndigheten. Om företaget även har utsetts till anmält organ av Läkemedelsverket enligt bestämmelser i MDR-
Prop. 2020/21:172
333
Prop. 2020/21:172 förordningen eller IVDR-förordningen kommer tillsynen att även utövas av Läkemedelsverket.
Som anges i avsnitt 18.6.1 ställer några regioner, bland annat Region Gävleborg och Region Värmland frågan hur hanteringen av säkerhetsrelat- erade ändringar genom säkerhetsmeddelande (FSN) får ske om ändringar innebär en väsentlig ändring. Som noteras i det avsnittet så är detta en fråga som tas upp i de vägledningar som samordningsgruppen för medicintek- niska produkter har publicerat.
18.7Fortsatt tillhandahållande av medicintekniska produkter
Regeringens förslag: En medicinteknisk produkt som inte är en medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik får fortsätta att tillhanda- hållas på marknaden eller tas i bruk till och med den 26 maj 2025 om
a)den lagligen har släppts ut på marknaden före den 26 maj 2021,
b)den har släppts ut på marknaden från och med den 26 maj 2021 och det för produkten har utfärdats ett intyg som avses i avsnitt 18.5, eller
c)den är klassificerad i klass I i enlighet med lagen om medicintekn- iska produkter och en försäkran om överensstämmelse har upprättats före den 26 maj 2021 och det för produkten vid förfarandet för bedöm- ning av överensstämmelse enligt MDR-förordningen krävs medverkan av ett anmält organ.
En medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik får fortsätta att till- handahållas på marknaden eller tas i bruk till och med den 27 maj 2025 om
a)den lagligen har släppts ut på marknaden före den 26 maj 2022,
eller
b)den har släppts ut på marknaden från och med den 26 maj 2022 och det för produkten har utfärdats ett intyg som avses i avsnitt 18.5.
Den upphävda lagen om medicintekniska produkter ska gälla för dessa produkter.
Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. I promemorian föreslås ingen övergångsbestämmelsen gällande de produkter som är klassificerade i klass I i enlighet med den upphävda lagen. I promemorian föreslås det att övergångsbestämmelsen skulle hänvisa till den 26 maj 2020 i stället för 26 maj 2021 när det gäller produkter som omfattas av MDR-förordningen. I promemorian föreslås även en medicinteknisk produkt som inte är en medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik ska få fortsätta att tillhandahållas på marknaden eller tas i bruk till och med den 27 maj 2025. Vidare anges det i promemorians förslag att äldre föreskrifter ska gälla för de produkter som omfattas av övergångsbestämmelsen.
Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till eller har inte lämnat synpunkter på promemorians förslag.
334
Skälen för regeringens förslag: Enligt övergångsbestämmelsen i artikel 120.4 i MDR-förordningen får produkter som lagligen släppts ut på marknaden i enlighet med direktiven 90/385/EEG och 93/42/EEG före den 26 maj 2020, och produkter som släppts ut på marknaden från och med den 27 maj 2020 för vilka ett intyg som avses i artikel 120.2 har utfärdats, fortsätta att tillhandahållas på marknaden eller tas i bruk till och med den 26 maj 2025. Genom förordning (EU) 2020/561 ändrades datumet den 26 maj 2020 till den 26 maj 2021 och datumet den 27 maj 2025 ändrades till 26 maj 2025. Genom samma förordning gjordes en ändring i artikel 120.4. Den ändringen innebär att en medicinteknisk produkt som har släppts ut på marknaden från och med den 26 maj 2021 och det för produkten har utfärdats ett intyg som avses i avsnitt 18.5 får fortsätta att tillhandahållas på marknaden eller tas i bruk till och med den 26 maj 2025. Detsamma gäller för en medicinteknisk produkt som är klassificerad i klass I enligt lagen om medicintekniska produkter och en försäkran om överensstäm- melse har upprättats före den 26 maj 2021 och att förfarandet för bedöm- ning av överensstämmelse enligt MDR-förordningen kräver medverkan av ett anmält organ.
I artikel 122 andra stycket i MDR-förordningen finns en bestämmelse om att direktiven 90/385/EEG och 93/42/EEG ska fortsätta att tillämpas till och med den 27 maj 2025 i den utsträckning det är nödvändigt för tillämpningen av artikel 120.4. Direktiven är genomförda i svensk rätt bland annat genom lagen (1993:584) om medicintekniska produkter. I en övergångsbestämmelse ska det därför framgå att medicintekniska produkter som lagligen släppts ut på marknaden före den 26 maj 2021 får fortsätta att tillhandahållas på marknaden eller tas i bruk till och med den 26 maj 2025. Detsamma gäller för de medicintekniska produkter som har släppts ut på marknaden från och med den 26 maj 2021 för vilka ett intyg som omfattas av övergångsbestämmelsen i artikel 120.2 har utfärdats (jfr avsnitt 18.5) eller att produkten är klassificerad i klass I i enlighet med lagen om medicintekniska produkter och har en försäkran om överens- stämmelse upprättad före den 26 maj 2021 och där försäkran om överens- stämmelse enligt förordningen (EU) 2017/745 kräver medverkan av ett anmält organ. Av övergångsbestämmelsen ska det även framgå att den upphävda lagen om medicintekniska produkter gäller för de produkter som omfattas av övergångsbestämmelsen.
En liknande övergångsbestämmelse finns för medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik i artiklarna 110.4 och 112 andra stycket i IVDR- förordningen. Artikel 110.4 i IVDR-förordningen anger att produkter som lagligen släppts ut på marknaden i enlighet med direktiv 98/79/EG före den 26 maj 2022, eller efter den 26 maj 2022 och för vilka ett intyg, som avses i punkt 110.2 i IVDR-förordningen, har utfärdats, får fortsätta att tillhandahållas på marknaden eller tas i bruk fram till och med den 27 maj 2025. I artikel 112 andra stycket i IVDR-förordningen finns en bestäm- melse om att direktiv 98/79/EG ska fortsätta att tillämpas till och med den 27 maj 2025 i den utsträckning det är nödvändigt för tillämpningen av artikel 110.4 (jfr avsnitt 18.5). Även direktiv 98/79/EG är genomfört i svensk rätt bland annat genom lagen om medicintekniska produkter. En övergångsbestämmelse bör införas som anger att en medicinteknisk pro- dukt för in vitro-diagnostik som lagligen har släppts ut på marknaden före den 26 maj 2022 får fortsätta att tillhandahållas på marknaden eller tas i
Prop. 2020/21:172
335
Prop. 2020/21:172 bruk till och med den 27 maj 2025. Detsamma gäller de medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik som släppts ut på marknaden från och med den 26 maj 2022 för vilka ett intyg som avses i artikel 110.2 har utfärdats. Det ska framgå av övergångsbestämmelsen att den upphävda lagen om medicintekniska produkter även ska gälla för dessa produkter.
| 18.8 | Övergångsbestämmelse om registreringskrav |
|
| |
| Regeringens förslag: Bestämmelser i den upphävda lagen om medicin- | |
| tekniska produkter om registrering av produkter och ekonomiska | |
| aktörer samt anmälan av intyg ska fortsätta att gälla fram till den dag | |
| som inträffar tjugofyra månader efter det att meddelandet om Eudameds | |
| funktionalitet har offentliggjorts. | |
| Detta ska dock inte gälla för de medicintekniska produkter som inte | |
| är medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik som har släppts ut | |
| på marknaden eller har tagits i bruk före den 26 maj 2021 och för de | |
| medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik som har släppts ut på | |
| marknaden eller har tagits i bruk före den 26 maj 2022. För dessa pro- | |
| dukter gäller upphävda lagen om medicintekniska produkter enligt den | |
| övergångsbestämmelse som anges i avsnitt 18.3. | |
|
| |
| Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens | |
| förslag. I promemorian föreslås det att äldre föreskrifter ska gälla för de | |
| produkter som omfattas av övergångsbestämmelsen. Vidare föreslås det | |
| att för medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik ska övergångsbe- | |
| stämmelsen börja gälla endast om meddelandet om Eudameds funktiona- | |
| litet offentliggörs efter den 26 maj 2020. I promemorian föreslås det inte | |
| några undantag i övergångsbestämmelsen. | |
| Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till | |
| eller har inte lämnat synpunkter på promemorians förslag. | |
| Skälen för regeringens förslag: I artikel 120.8 i MDR-förordningen | |
| finns övergångsbestämmelser gällande | |
| 1. en tillverkares skyldigheter enligt artikel 29.4 i MDR-förordningen | |
| om att registrera sin produkt och hålla informationen om den uppdaterad i | |
| Eudamed, och | |
| 2. det anmälda organets skyldigheter att lägga in information om utfärd- | |
| ade intyg, ändrade intyg och om tillägg i intyg i enlighet med artikel 56.5. | |
| Övergångsbestämmelsen innebär att dessa skyldigheter kan uppfyllas | |
| genom att registrering av informationen görs i enlighet med de lagar och | |
| andra författningar som medlemsstaterna antagit i enlighet med artikel 10a | |
| och artikel 10b.1 a i direktiv 90/385/EEG och artiklarna 14.1, 14.2 och | |
| 14a.1 a och b i direktiv 93/42/EEG. Övergångsperioden inleds det senaste | |
| av de datum som avses i artikel 123.3 d och avslutas 18 månader senare. | |
| Av skäl 96 framgår att under denna tid kan de ekonomiska aktörerna och | |
| anmälda organ välja att uppfylla registreringskraven antingen genom | |
| nationella bestämmelser som medlemsstaterna har antagit för att genom- | |
| föra direktiven eller genom bestämmelser i EU-förordningen. Bestäm- | |
| melsen är en anpassning till en situation där MDR-förordningen börjar | |
336 | tillämpas fastän Eudamed inte fungerar fullt ut. | |
|
|
Det kan vidare noteras att det finns en upphävandebestämmelse i artikel
122.I den bestämmelsens andra och fjärde strecksatser framgår att artik- larna 10a och 10b.1 a i direktiv 90/385/EEG och artiklarna 14.1, 14.2 och 14a.1 a och b i direktiv 93/42/EEG, och de krav med avseende på säker- hetsövervakning och kliniska prövningar som avses i motsvarande bilagor, ska upphöra att gälla 18 månader efter det senare av de datum som avses i artikel 123.3 d i denna förordning. Den svenska lydelsen av artikel 122 överensstämmer emellertid inte med övriga språkversioner eller med innehållet i de åberopade artiklarna. Nu angivna strecksatser och artiklar ska rätteligen avse registrering av produkter och ekonomiska aktörer och om anmälan av intyg som avses i motsvarande bilagor till bestämmelserna. Upphävandebestämmelsen korresponderar med övergångsbestämmelsen i artikel 120.8. Vidare så anges det i artikel 123.3 e i MDR-förordningen att artiklarna 29.4 och 56.5 ska tillämpas 18 månader efter det senare datumet av de som avses i artikel 123.3 d.
I artiklarna 110.8, 112 b och 113.3 f i IVDR-förordningen finns mot- svarande övergångs- och upphävandebestämmelser som de i artiklarna 120.8, 122 och 123.3 d i MDR-förordningen.
Direktivens registreringsskyldigheter har genomförts i svensk rätt genom bemyndiganden i 10 § lagen (1993:584) om medicintekniska produkter. Det är således denna lag som ska fortsätta att gälla under övergångsperioden.
Som ovan anges inleds övergångsperioden enligt MDR-förordningen vid det senaste av de datum som avses i artikel 123.3 d i MDR-förordning- en och avslutas 18 månader senare. Av artikel 123.3 d framgår att om Eudamed inte fungerar fullt ut den 26 maj 2020 ska skyldigheterna och kraven med avseende på Eudamed tillämpas från och med den dag som motsvarar sex månader efter det att det meddelande om Eudameds funk- tionalitet offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning. Datumet den 26 maj 2020 ändrades dock till den 26 maj 2021 genom förordning (EU) 2020/561.
Något meddelande om Eudameds funktionalitet har ännu inte offentlig- gjorts. Kommissionen har meddelat att Eudamed inte kommer att vara funktionsduglig till den 26 maj 2021.
I nu aktuella fall kommer övergångsperioden att sluta 24 månader efter det att meddelandet om Eudameds funktionalitet offentliggjorts. Under denna tid ska nämnda bemyndigande i den upphävda lagen om medicin- tekniska produkter fortsätta att gälla. Det bör således framgå av en över- gångsbestämmelse till den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter att den upphävda lagen ska fortsätta att gälla i fråga om registrering av produkter och ekonomiska aktörer samt anmälan av intyg fram till den dag som inträffar tjugofyra månader efter det att meddelandet om Eudameds funktionalitet har offentliggjorts.
De aktuella bestämmelserna i IVDR-förordningen ska börja tillämpas den 26 maj 2022 eller 24 månader efter det att meddelandet om Eudameds funktionalitet offentliggjordes, beroende vilket datum som inträffar sist. Eftersom ett offentliggörande av Eudameds funktionalitet inte har gjorts ännu, kommer aktuella bestämmelser i IVDR-förordningen att börja tillämpas 24 månader efter det att meddelandet offentliggjorts. Detta för- hållande ska framgå av övergångsbestämmelsen.
Prop. 2020/21:172
337
Prop. 2020/21:172 Som anges i avsnitt 18.3 regleras det inte i EU-förordningarna vilka be- stämmelser som ska gälla för produkter som redan finns på marknaden. När det gäller de produkter som har släppts ut på marknaden och tagits i bruk före den 26 maj 2021, m.a.o. alla de produkter som redan finns på marknaden, föreslås det i avsnitt 18.3 att den upphävda lagen ska fortsätt att gälla för dessa produkter. De produkter som har släppts ut på marknad- en och tagits i bruk före den 26 maj 2021 respektive 26 maj 2022 ska så- ledes även fortsättningsvis uppfylla kraven i den upphävda lagen om medicintekniska produkter vad gäller registrering av produkter och eko- nomiska aktörer och om anmälan av intyg. Även bestämmelser om tillsyn, avgifter och sanktioner behöver fortfarande gälla för dessa produkter. En produkt som inte uppfyller kraven kan exempelvis återkallas med stöd av den upphävda lagen. Denna fråga behandlas i avsnitt 18.13.
18.9Övergångsbestämmelse om säkerhetsövervakning, kliniska prövningar och prestandastudier
Regeringens förslag: Bestämmelser i den upphävda lagen om medicin- tekniska produkter om tillverkarnas skyldigheter i fråga om säkerhets- övervakning och att tillhandahålla dokumentation i fråga om kliniska prövningar och prestandastudier ska gälla fram till den dag som inträffar sex månader efter det att meddelandet om Eudameds funk- tionalitet har offentliggjorts. För medicintekniska produkter för in vitro- diagnostik ska detta gälla endast om meddelandet om Eudameds funktionalitet offentliggörs efter den 26 november 2021.
Detta ska dock inte gälla för de medicintekniska produkter som inte är medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik som har släppts ut på marknaden eller har tagits i bruk före den 26 maj 2021 och för de medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik som har släppts ut på marknaden eller har tagits i bruk före den 26 maj 2022. För dessa pro- dukter gäller äldre föreskrifter enligt den övergångsbestämmelse som anges i avsnitt 18.3.
Promemorians förslag överensstämmer delvis med regeringens förslag. I promemorian föreslås det inte något undantag till övergångsbe- stämmelsen när det gäller produkter som har släppts ut på marknaden eller har tagits i bruk före det att EU-förordningarna börjar tillämpas (jfr avsnitt 18.3). I promemorian föreslås det att äldre föreskrifter ska gälla för de pro- dukter som omfattas av övergångsbestämmelsen.
Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till eller har inte lämnat synpunkter på promemorians förslag. Läkemedels- verket anser det önskvärt att det tydliggörs vad som gäller för produkter som enligt direktiven kommer att fortsätta att finnas på marknaden när äldre föreskrifter om säkerhetsövervakning upphör att gälla sex månader efter att meddelandet om Eudameds funktionalitet har publicerats.
Skälen för regeringens förslag: I flera fall ska uppgifter registreras i
EU-databasen, Eudamed. Exempel på information som ska registreras där
338
är uppgifter om produkter, tillverkare, auktoriserade representanter och importörer, anmälda organ, kliniska utvärderingar och kliniska prövning- ar, rapporter och vissa uppgifter om marknadskontroll.
Iartikel 123.3 d i MDR-förordningen anges att förordningens krav på att uppgifter ska registreras i Eudamed inte ska börja tillämpas förrän sex månader efter det att kommissionen i enlighet med artikel 34.3 i MDR- förordningen har offentliggjort ett meddelande i Europeiska unionens officiella tidning om att databasen fungerar fullt ut. Dessförinnan ska förordningens krav om att registrera uppgifter i Eudamed inte tillämpas.
Av artikel 122 i MDR-förordningen framgår att direktiven 90/385/EEG och 93/42/EEG ska upphöra att gälla från och med den 26 maj 2020. Genom förordning (EU) 2020/561 ändrades det datumet till 26 maj 2021. I artikel 122 stadgas det emellertid också undantag från att direktiven ska upphöra den 26 maj 2021. Av bestämmelsens första och tredje strecksatser framgår att skyldigheterna i fråga om säkerhetsövervakning, att anmäla en klinisk prövning och att lagra uppgifter om säkerhetsövervakning och undersökningar i en databas (artiklarna 8, 10, 10b.1 b och c, 10b.2 och 10b.3 i direktiv 90/385/EEG och artiklarna 10, 14a.1 c och d, 14a.2, 14a.3 och 15 i direktiv 93/42/EEG) ska upphöra att gälla sex månader efter det att meddelandet om Eudameds funktionalitet offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning i enlighet med artikel 34.3 i MDR-förordning- en. Detsamma gäller de krav med avseende på säkerhetsövervakning och kliniska prövningar som avses i motsvarande bilagor i direktiven. Direkt- ivens bestämmelser är genomförda i svensk rätt genom bemyndiganden i 6, 8 och 10 §§ lagen om medicintekniska produkter och 4, 6 och 10 §§ förordningen om medicintekniska produkter samt Läkemedelsverket före- skrifter.
Liknande upphävandebestämmelser finns i artikel 112 i IVDR-förord- ningen. I den bestämmelsen anges att direktiv 98/79/EG ska upphöra att gälla men att det finns undantag. Av artikel 112 a med dess hänvisning till artiklarna 113.2 och 113.3 f i IVDR-förordningen framgår att skyldigheter om säkerhetsövervakning och prestandastudier som avses i motsvarande bilagor till direktivet i artiklarna 11, 12.1 c, 12.2 och 12.3 i direktiv 98/79/EG ska upphöra att gälla den 26 maj 2022 eller sex månader efter det att meddelandet om Eudameds funktionalitet offentliggjorts i Europe- iska unionens officiella tidning om den senare tidpunkten infaller efter den 26 maj 2022. Även dessa artiklar är genomförda i svensk rätt genom be- myndigandena i 6, 8 och 10 §§ lagen om medicintekniska produkter.
En övergångsbestämmelse bör införas i den nya lagen med kompletter- ande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter. Av den bestämmelsen ska det framgå att bestämmelser i den upphävda lagen om tillverkarnas skyldigheter i fråga om säkerhetsövervakning och att tillhandahålla dokumentation i fråga om kliniska prövningar och pre- standastudier ska fortsätta att gälla fram till den dag som motsvarar sex månader efter det att meddelandet om Eudameds funktionalitet har offentliggjorts.
De aktuella bestämmelserna i MDR-förordningen ska börja tillämpas den 26 maj 2021 eller sex månader efter det att meddelandet om Eudameds funktionalitet offentliggjordes, beroende vilket datum som inträffar sist. Det innebär att om offentliggörandet av Eudameds funktionalitet inte gjorts före den 26 november 2020 så kommer aktuella bestämmelser i
Prop. 2020/21:172
339
Prop. 2020/21:172 MDR-förordningen att börja tillämpas sex månader efter det att meddel- andet offentliggjorts. Något sådant meddelande har inte offentliggjorts. Som anges i avsnitt 18.8 har kommissionen meddelat att Eudamed inte kommer att vara funktionsduglig till den 26 maj 2021. I övergångsbestäm- melsen ska det därför anges att äldre föreskrifter ska gälla fram till sex månader efter det att meddelandet om Eudameds funktionalitet har offent- liggjorts. Liknande övergångsbestämmelser finns i IVDR-förordningen, men med den avvikelsen att bestämmelserna i IVDR-förordningen som tidigast kan börja tillämpas den 26 maj 2022. Det innebär att meddelandet om Eudameds funktionalitet ska ha offentliggjorts före den 26 november 2021. Detta förhållande ska framgå av övergångsbestämmelsen.
Läkemedelsverket önskar att det tydliggörs vad som gäller för produkter som enligt direktiven kommer att fortsätta att finnas på marknaden när äldre föreskrifter om säkerhetsövervakning upphör att gälla sex månader efter att meddelandet om Eudameds funktionalitet har publicerats. Läke- medelsverket frågar även om Läkemedelsverkets föreskrifter kommer att fortsätta att gälla.
I avsnitt 18.3 och 18.8 anges det att EU-förordningarna inte reglerar vilka bestämmelser som ska gälla för produkter som redan finns på mark- naden. När det gäller de produkter som har släppts ut på marknaden och tagits i bruk före den 26 maj 2021, m.a.o. alla de produkter som redan finns på marknaden, ska direktivens bestämmelser gälla. En liknande bestäm- melse som den i artikel 122 i MDR-förordningen finns i artikel 112 i IVDR-förordningen och avser medicintekniska produkter för in vitro- diagnostik. Bestämmelserna i MDR- och IVDR-förordningarna om säker- hetsövervakning och att tillhandahålla dokumentation i fråga om kliniska prövningar och prestandastudier regleras av övergångsbestämmelsen som anges i avsnitt 18.3 och ska inte omfattas av den övergångsbestämmelse som föreslås ovan. Den upphävda lagen om medicintekniska produkter ska således fortsätta att gälla för dessa produkter. Detta ska framgå av en över- gångsbestämmelse till den nya lagen med kompletterande bestämmelse till EU:s förordningar om medicintekniska produkter. De produkter som har släppts ut på marknaden och tagits i bruk före den 26 maj 2021 respektive 26 maj 2022 ska således även fortsättningsvis uppfylla kraven i den upp- hävda lagen om medicintekniska produkter vad gäller säkerhetsövervak- ning, kliniska prövningar och prestandastudier. Även bestämmelser om tillsyn, avgifter och sanktioner behöver fortfarande gälla för dessa pro- dukter. En produkt som inte uppfyller kraven kan exempelvis återkallas med stöd av den upphävda lagen. Denna fråga behandlas i avsnitt 18.13. Dessutom införs ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om rapportering av händelser när det gäller produkter som har släppts ut på marknaden i enlighet med lagen om medicintekniska produkter (jfr avsnitt 18.4). Därmed kan föreskrifter meddelas om att allvarliga tillbud och korrigerande säkerhetsåtgärder på marknaden ska rapporteras till Eudamed.
340
18.10 | Övergångsbestämmelser om dispenser och | Prop. 2020/21:172 |
| angränsande produkter |
|
|
| |
Regeringens förslag: En medicinteknisk produkt som inte är en |
| |
medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik och som i enlighet med |
| |
ett tillstånd meddelat med stöd av föreskrifter i 4 § lagen om medicin- |
| |
tekniska produkter om att den lagen helt eller delvis inte ska gälla för |
| |
produkten och som har släppts ut på marknaden eller tagits i bruk före |
| |
den 26 maj 2021 får fortsätta att tillhandahållas så länge det tillståndet |
| |
gäller. Detsamma ska gälla för en medicinteknisk produkt för in vitro- |
| |
diagnostik som har släppts ut på marknaden eller tagits i bruk före den |
| |
26 maj 2022. |
| |
Bestämmelsen i 4 § lagen om medicintekniska produkter ska också |
| |
fortsätta att gälla fram till den 26 maj 2022 när det gäller möjligheten |
| |
att meddela föreskrifter om att lagen om medicintekniska produkter ska |
| |
gälla även för produkter som i fråga om användningen står nära |
| |
medicintekniska produkter. |
| |
|
| |
Promemorians förslag överensstämmer delvis med regeringens för- |
| |
slag. I promemorian anges det i övergångsbestämmelsen att produkter som |
| |
omfattas av undantag meddelat med stöd av 4 § i den upphävda lagen om |
| |
medicintekniska produkter och som har släppts ut på marknaden eller |
| |
tagits i bruk före den 26 maj 2020 får fortsätta att tillhandahållas så länge |
| |
beslut om undantag för produkten gäller. |
| |
Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till |
| |
eller har inte lämnat synpunkter på promemorians förslag. Sveriges Kom- |
| |
muner och Regioner (SKR) efterlyser ett förtydligande om bemyndigandet |
| |
om angränsande produkter som föreslås i avsnitt 9.3 och den föreslagna |
| |
övergångsbestämmelsen i 4 § lagen om medicintekniska produkter. E- |
| |
hälsomyndigheten tillstyrker förslaget om att möjligheten att meddela |
| |
föreskrifter avseende produkter som i fråga om användningen står nära |
| |
medicintekniska produkter ska fortsätta att gälla fram till den 26 maj 2022. |
| |
Myndigheten understryker dock att det behövs tid för anpassa verksam- |
| |
heten till regelverket på minst två år. |
| |
Region Skåne pekar på den begränsade kapaciteten hos anmälda organ |
| |
inom EU och att det finns en risk att produkter inte kan certifieras enligt |
| |
MDR-förordningen i tid. Regionen anför att problematiken skulle kunna |
| |
hanteras genom lämpliga övergångsbestämmelser, t.ex. genom att företag |
| |
skulle kunna ansöka om en dispensmöjlighet. |
| |
Skälen för regeringens förslag: Av artikel 120.9 i MDR-förordningen |
| |
framgår att tillstånd som medlemsstaternas behöriga myndigheter beviljat |
| |
i enlighet med artikel 9.9 i direktiv 90/385/EEG eller artikel 11.13 i |
| |
direktiv 93/42/EEG ska ha den giltighet som anges i tillståndet. Nämnda |
| |
direktivsbestämmelser ger behöriga myndigheter möjlighet att tillåta att |
| |
produkter släpps ut på marknaden eller tas i bruk trots att procedurer för |
| |
EU-försäkran eller andra förfarande avseende bedömningar om överens- |
| |
stämmelse inte utförts. Ett sådant tillstånd får meddelas om användningen |
| |
av produkten skyddar människors hälsa. Direktivsbestämmelserna är |
| |
genomförda i svensk rätt genom bemyndigandet i 4 § lagen (1993:584) om |
| |
medicintekniska produkter där det anges att regeringen eller den myndig- | 341 |
Prop. 2020/21:172 het som regeringen bestämmer få föreskriva att lagen helt eller delvis inte ska gälla i fråga om vissa medicintekniska produkter. Läkemedelsverket
| har med stöd av 2 § förordningen om medicintekniska produkter meddelat |
| sådana föreskrifter i 7 § 12 Läkemedelsverkets föreskrifter (LVFS |
| 2003:11) om medicintekniska produkter. |
| En övergångsbestämmelse med samma innehåll som den i artikel 120.9 |
| i MDR-förordningen finns i artikel 110.9 i IVDR-förordningen och rör |
| medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik. Artikel 110.9 hänvisar |
| till artikel 9.12 i direktiv 98/79/EG. Även denna direktivsbestämmelse är |
| genomförd i svensk rätt genom 4 § lagen om medicintekniska produkter. |
| En övergångsbestämmelse bör införas i lagen med kompletterande be- |
| stämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter som |
| innebär att en medicinteknisk produkt som i enlighet med ett tillstånd har |
| släppts ut på marknaden eller tagits i bruk före den 26 maj 2021 får fort- |
| sätta att tillhandahållas så länge det tillståndet gäller. Detsamma gäller för |
| en medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik som har släppts ut på |
| marknaden eller tagits i bruk före den 26 maj 2022. Det tillstånd som avses |
| är ett tillstånd som har meddelats med stöd av föreskrifter i 4 § lagen om |
| medicintekniska produkter om att den lagen helt eller delvis inte ska gälla |
| för produkten. |
| I 4 § lagen om medicintekniska produkter finns även ett bemyndigande |
| om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får före- |
| skriva att lagen ska gälla även andra produkter som i fråga om använd- |
| ningen står nära medicintekniska produkter. Läkemedelsverket har med |
| stöd av 2 § förordningen med samma titel meddelat sådana föreskrifter i |
| Läkemedelsverkets föreskrifter (LVFS 2014:7) om tillämpning av lagen |
| om medicintekniska produkter på nationella medicinska informations- |
| system (NMI). Föreskrifter om att lagen ska gälla även andra produkter |
| som i fråga om användningen står nära medicintekniska produkter är en |
| nationell lagstiftning. Man skulle kunna tänka sig att bemyndigandet upp- |
| hävs den 26 maj 2021 i fråga om sådana produkter som i sin användning |
| står nära sådana medicintekniska produkter som avses i MDR-förordning- |
| en och att bemyndigandet är kvar avseende medicintekniska produkter för |
| in vitro-diagnostik fram till den 26 maj 2022 då IVDR-förordningen börjar |
| tillämpas. En sådan reglering kan emellertid leda till problem och det före- |
| slås i stället att bemyndigandet ska fortsätta att gälla i sin helhet fram till |
| den 26 maj 2022, vilket är den tidpunkt som båda EU-förordningarna har |
| börjat att tillämpas. Detta innebär att bemyndigandet i nuvarande lagstift- |
| ning ska fortsätta att gälla till den 26 maj 2022. SKR efterlyser ett för- |
| tydligande av förhållandet mellan bemyndigandet om angränsande pro- |
| dukter som föreslås i avsnitt 9.3 och den föreslagna övergångsbestämmels- |
| en om 4 § lagen om medicintekniska produkter. Det är regeringens avsikt |
| med regleringarna att fram till den 26 maj 2022 ska föreskrifter om an- |
| gränsande produkter kunna meddelas med stöd av 4 § lagen om medicin- |
| tekniska produkter till följd av den nu aktuella övergångsbestämmelsen. |
| Därefter kan bestämmelser i förordning och myndighetsföreskrifter med- |
| delas med stöd av det bemyndigande som införs i den nya lagen med kom- |
| pletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska pro- |
| dukter, se avsnitt 9.3. |
| E-hälsomyndigheten tillstyrker förslaget om att det även i fortsättningen |
342 | ska kunna meddelas föreskrifter för angränsande produkter. E-hälsomynd- |
igheten anser även att förslaget om den fortsatta möjligheten att meddela Prop. 2020/21:172 föreskrifter avseende angränsande produkter fram till den 26 maj 2022 är
bra och rimligt. Dock vill myndigheten understryka att en implementer- ingstid för tillämning av regelverket behövs efter att ny föreskrift är fastställt om minst två år. Regeringen noterar att nu föreslagna möjligheter att meddela föreskrifter om angränsande produkter är desamma som i den nuvarande lagstiftningen. De föreskrifter som bedöms behövas efter det att bemyndigandet överförts till den nya lagen bör meddelas i vanlig ordning och med de tidsaspekter som bedöms lämpliga i varje aktuellt fall. Region Skåne finner att den begränsade kapaciteten hos anmälda organ inom EU innebär en risk att produkter inte kan certifieras enligt MDR-förordningen i tid. Därmed ser regionen en risk för en bristande tillgång på medicintekn- iska produkter eller en monopolsituation när tillverkare ska gå över till MDR-förordningen. Regionen anför att problematiken skulle kunna hant- eras genom lämpliga övergångsbestämmelser, t.ex. genom en möjlighet för företag att söka dispens. Regeringen noterar att tillgången till anmälda organ är en fråga som nogsamt följs av EU och regeringen. Det är mycket viktigt att detta inte blir en trång sektor som gör att medicintekniska pro- dukter inte kommer ut på marknaden. Emellertid ges det ingen möjlighet att i nationell rätt meddela andra dispenser från bestämmelserna i MDR- förordningen än vad som tillåts i den EU-förordningen.
18.11Övergångsbestämmelser om produkter som har tillverkats av derivat av vävnader och celler från människa
Regeringens förslag: En medicinteknisk produkt som inte är en medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik och som är tillverkad av derivat av vävnader eller celler från människa och där derivaten är icke- viabla eller har gjorts icke-viabla, och som har släppts ut på marknaden eller tagits i bruk före den 26 maj 2021 ska även i fortsättningen få släppas ut på marknaden eller tas i bruk.
Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. I promemorian föreslås det att aktuella medicintekniska produkter tillverkade av derivat av vävnader eller celler från människa ska få släppas ut på marknaden eller tas i bruk om produkten har släppts ut på marknaden eller tagits i bruk före den 26 maj 2020, i stället för den 26 maj 2021.
Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till eller har inte lämnat synpunkter på promemorians förslag.
Skälen för regeringens förslag: Övergångsbestämmelsen i artikel
120.10i MDR-förordningen avser produkter som tillverkats av derivat av vävnader och celler från människa. Som anges i artikel 1.6 g i MDR-för- ordningen ska MDR-förordningen inte tillämpas på transplantat, vävnader eller celler från människa eller derivat därav som omfattas av direktiv 2004/23/EG om fastställande av kvalitets- och säkerhetsnormer för dona- tion, tillvaratagande, kontroll, bearbetning, konservering, förvaring och distribution av mänskliga vävnader och celler. MDR-förordningen ska inte
343
Prop. 2020/21:172 heller tillämpas på artiklar som innehåller eller består av sådana transplant- at, vävnader eller celler från människa eller derivat därav. MDR-förord- ningen ska dock tillämpas på produkter som har tillverkats med hjälp av derivat av vävnader och celler från människa som är icke-viabla eller som har gjorts icke-viabla. Enligt artikel 120.10 ska sådana produkter som i enlighet med gällande bestämmelser i medlemsstaterna lagligen har släppts ut på marknaden eller tagits i bruk före den 26 maj 2020 även i fortsättningen få släppas ut på marknaden och tas i bruk i de berörda med- lemsstaterna. Genom förordning (EU) 2020/561 så ändrades datumet den 26 maj 2020 till den 26 maj 2021.
Några bestämmelser om produkter som har tillverkats av derivat av vävnader och celler från människa som är icke-viabla eller som har gjorts icke-viabla finns inte i svensk rätt men om sådana produkter har släppts ut eller tagits i bruk bör vad som anges i artikel 120.10 framgå av en över- gångsbestämmelse till lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter.
18.12Övergångsbestämmelse om att kliniska prövningar får fortsätta att genomföras
Regeringens förslag: En klinisk prövning som har inletts före den 26 maj 2021 får fortsätta att genomföras enligt den upphävda lagen. Från och med den 26 maj 2021 ska dock allvarliga negativa händelser och produktfel rapporteras i enlighet med MDR-förordningen.
Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. I promemorian föreslås det att övergångsbestämmelse ska avse kliniska prövningar som inletts före den 26 maj 2020, i stället för den 26 maj 2021.
Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till eller har inte lämnat synpunkter på promemorians förslag. Göteborgs universitet och Sahlgrenska Universitetssjukhuset önskar ett förtydligande om rapporterna om produktfel avser produktfel eller allvarliga produktfel.
Skälen för regeringens förslag: Enligt övergångsbestämmelsen i artikel 120.11 i MDR-förordningen får kliniska prövningar som har inletts före den 26 maj 2020 fortsätta att genomföras. Emellertid ska allvarliga negativa händelser och produktfel från och med den 26 maj 2020 rapport- eras i enlighet med MDR-förordningen. Bestämmelser om kliniska pröv- ningar finns i artikel 10 i direktiv 90/385/EEG och artikel 15 i direktiven 93/42/90/385 EEG. Genom förordning (EU) 2020/561 ändrades datumet den 26 maj 2020 till den 26 maj 2021. Bestämmelserna har genomförts i svensk rätt genom bemyndigandet i 8 § lagen om medicintekniska pro- dukter. I en övergångsbestämmelse bör det anges att en klinisk prövning som har inletts före den 26 maj 2021 får fortsätta att genomföras enligt den upphävda lagen om medicintekniska produkter. I övergångsbestämmelsen bör det dock anges att från och med den 26 maj 2021 ska allvarliga nega- tiva händelser och produktfel rapporteras i enlighet med MDR-förordning-
344en.
Göteborgs universitet och Sahlgrenska Universitetssjukhuset önskar ett Prop. 2020/21:172 förtydligande om dessa rapporter gäller produktfel eller om det gäller all-
varliga produktfel. Regeringen finner att ett sådant förtydligande inte kan göras i nationell rätt. Det är i stället rättstillämparna som får tolka hur bestämmelsen ska uppfyllas. Regeringen noterar dock att det i artikel 2 i MDR-förordningen finns definitioner på ”allvarlig negativ händelse” (artikel 2.58) och ”produktfel” (artikel 2.59) och att begreppet ”allvarliga produktfel” inte används i EU-förordningen.
18.13Övergångsbestämmelse gällande tillsyn, straff, förverkande, tystnadsplikt och avgifter
Regeringens förslag: Bestämmelser om tillsyn, straff, förverkande, tystnadsplikt och avgifter i lagen om medicintekniska produkter ska fortsätta att tillämpas i de avseenden och så länge som bestämmelser i den lagen ska tillämpas.
Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens |
|
förslag. I promemorian anges inte att även bestämmelser om tystnadsplikt |
|
ska fortsätta att tillämpas så länge som bestämmelser i lagen om medicin- |
|
tekniska produkter ska tillämpas. Inte heller anges det att lagen om |
|
medicintekniska produkter ska tillämpas ”i de avseenden” som |
|
bestämmelser i den lagen ska tillämpas. |
|
Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till |
|
eller har inte lämnat synpunkter på promemorians förslag. |
|
Skälen för regeringens förslag: Enligt 11–14 §§ lagen om medicin- |
|
tekniska produkter ska tillsyn utövas av den myndighet som regeringen |
|
bestämmer. Tillsynsmyndigheten har därvid rätt att begära att få upplys- |
|
ningar och handlingar samt tillgång till lokaler för tillsynen. Tillsyns- |
|
myndigheten får även meddela de förelägganden som behövs för att lagen |
|
och de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen ska efterlevas. |
|
Dessa förelägganden får förenas med vite. |
|
I 15 § lagen om medicintekniska produkter bemyndigas regeringen eller |
|
den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om |
|
skyldighet för en näringsidkare att betala avgift som täcker kostnader för |
|
myndighetens åtgärder med anledning av en anmälan om klinisk prövning |
|
samt i samband med registrering, provtagning och undersökning av prover |
|
som gäller i hans eller hennes verksamhet. Enligt samma bestämmelse får |
|
regeringen även meddela föreskrifter om att näringsidkare vars produkter |
|
kontrollen gäller ska betala avgift som bestäms av regeringen. Dessutom |
|
får regeringen meddela föreskrifter om att anmälda organ eller den som |
|
ansöker om att utses till anmält organ ska betala avgift till den ansvariga |
|
myndigheten. |
|
Av 16 § följer en tystnadsplikt för den som har tagit befattning med ett |
|
ärende enligt lagen om medicintekniska produkter. Tystnadsplikten |
|
omfattar även anmälda organ. |
|
Vidare anges det i 17–18 §§ lagen om medicintekniska produkter att den |
|
som med uppsåt eller av oaktsamhet släpper ut en medicinteknisk produkt |
|
på marknaden eller använder en sådan produkt i Sverige utan att produkten | 345 |
Prop. 2020/21:172 uppfyller de krav och villkor som gäller enligt den lagen eller enligt föreskrifter som beslutats av regeringen med stöd av den lagen döms till
| böter eller fängelse i högst ett år. Detsamma gäller den som med uppsåt |
| eller av oaktsamhet bryter mot föreskrifter som beslutats av regeringen |
| med stöd av 8 §. I ringa fall ska inte dömas till ansvar. Vidare kan en |
| medicinteknisk produkt som varit föremål för brott enligt lagen eller värdet |
| av produkten förklaras förverkat, om det inte är uppenbart oskäligt. |
| Detsamma gäller vinningen av brottet. |
| I tidigare avsnitt föreslås det att lagen om medicintekniska produkter i |
| viss mån ska fortsätta att gälla även efter det att MDR-förordningen och |
| därefter IVDR-förordningen har börjat tillämpas. I avsnitt 18.3 föreslås det |
| att äldre föreskrifter ska gälla för medicintekniska produkter som har |
| släppts ut på marknaden eller har tagits i bruk före den 26 maj 2021 och |
| för de medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik som har släppts |
| ut på marknaden eller har tagits i bruk före den 26 maj 2022. I avsnitt 18.7 |
| föreslås det att medicintekniska produkter som släppts ut på marknaden |
| före den 26 maj 2021 ska få fortsätta att tillhandahållas på marknaden eller |
| tas i bruk till och med den 26 maj 2025. Detsamma gäller en medicintekn- |
| isk produkt som har släppts ut på marknaden från och med den 26 maj |
| 2021 för vilka ett intyg som omfattas av övergångsbestämmelsen i artikel |
| 120.2 i MDR-förordningen har utfärdats. Liknande bestämmelser finns för |
| medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik. För dessa produkter ska |
| äldre föreskrifter gälla. |
| I avsnitt 18.8 och 18.9 föreslås det att äldre föreskrifter om säkerhets- |
| övervakning, kliniska prövningar, prestandastudier, registrering av pro- |
| dukter och ekonomiska aktörer samt anmälan av intyg ska fortsätta att |
| gälla fram till den dag som motsvarar sex eller tjugofyra månader efter det |
| att meddelandet om Eudameds funktionalitet har offentliggjorts. För |
| medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik gäller detta endast om |
| meddelandet om Eudameds funktionalitet offentliggörs efter den 26 maj |
| 2021. När meddelandet om Eudameds funktionalitet kommer att offentlig- |
| göras är inte säkert. Som anges i avsnitt 18.8 och 18.9 har kommissionen |
| meddelat att Eudamed inte kommer att vara funktionsduglig till den 26 |
| maj 2021. |
| I avsnitt 18.10 föreslås även att beslut och föreskrifter meddelade med |
| stöd av 4 § lagen om medicintekniska produkter ska fortsätta att gälla, att |
| medicintekniska produkter tillverkade av derivat av vävnader eller celler |
| från människa och där derivaten är icke-viabla eller har gjorts icke-viabla, |
| som har släppts ut på marknaden eller tagits i bruk före den 26 maj 2021 |
| även i fortsättningen får släppas ut på marknaden eller tas i bruk och att en |
| klinisk prövning som har inletts före den 26 maj 2021 ska få fortsätta att |
| genomföras enligt äldre föreskrifter. Ytterligare övergångsbestämmelser |
| föreslås om att de anmälda organ som har utfärdat intyg ska fortsätta att |
| ansvara för lämplig övervakning med avseende på samtliga tillämpliga |
| krav för de produkter för vilka de har utfärdat intyg. Äldre föreskrifter om |
| tillsyn över anmälda organ ska därför fortsätta att gälla. |
| För att behörig myndighet ska kunna utöva tillsyn och ta ut avgifter för |
| sin verksamhet föreslås det att det i en övergångsbestämmelse anges att |
| bestämmelser om avgifter och tillsyn i lagen om medicintekniska produkt- |
| er ska fortsätta att tillämpas i de avseenden och så länge som bestämmelser |
346 | i lagen om medicintekniska produkter ska tillämpas. Övergångsbestäm- |
melsen ska även omfatta bestämmelserna i lagen om medicintekniska pro- Prop. 2020/21:172 dukter när det gäller om straffansvar, förverkande och tystnadsplikt.
Att den upphävda lagen endast ska tillämpas i de avseenden som bestäm- melserna i den lagen ska tillämpas är ett tillägg enligt Lagrådets förslag. Tillägget införs för att övergångsbestämmelsen inte ska få en vidare innebörd än vad som är avsikten.
19Integritetsaspekter och EU-rättsliga aspekter
19.1Personuppgiftsbehandling
Regeringens bedömning: Det behöver inte införas några särskilda bestämmelser när det gäller behandlingen av personuppgifter.
Promemorians bedömning överensstämmer delvis med regeringens bedömning. I promemorian görs bedömningen att ytterligare lag- eller för- ordningsbestämmelser inte behövs med anledning av artikel 33.7 i MDR om rättigheter för registrerade i Europeiska databasen för medicintekniska produkter.
Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till
promemorians förslag eller har inte lämnat synpunkter. Integritetsskyddsmyndigheten (IMY), som tidigare hette Datainspektion- en, finner att promemorian inte innehåller någon utredning av den be- handling av personuppgifter som kommer att utföras som en följd av regleringen i förordningarna om medicinteknik. Enligt IMY medför denna brist att det inte går att ta ställning till dels om personuppgiftsbehandlingen uppfyller kraven i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upp- hävande av direktiv 95/46/EG (allmän dataskyddsförordning), nedan kallad EU:s dataskyddsförordning, dels om det behövs kompletterande nationell dataskyddslagstiftning. Myndigheten kan därför inte tillstyrka promemorian. IMY pekar även på kravet på konsekvensbedömning i artikel 35 i EU:s dataskyddsförordning.
Skälen för regeringens bedömning
EU-förordningarna om medicintekniska produkter är s.k. produktlagstift- ningar som syftar till att säkerställa den inre marknaden men med en utgångspunkt i en hög hälsoskyddsnivå för patienter och användare. Hur medicintekniska produkter ska användas av hälso- och sjukvården eller andra användare regleras inte i EU-förordningarna utan av den lagstiftning som gäller för hälso- och sjukvårdsverksamhet eller annan verksamhet. I detta sammanhang kan nämnas att regeringen den 3 december 2020 beslut- ade propositionen Lag om estetiska kirurgiska ingrepp och estetiska injek-
tionsbehandlingar (prop. 2020/21:57). I den propositionen föreslås lagstöd
347
Prop. 2020/21:172 för användning av vissa medicintekniska produkter som inte används för medicinska ändamål. I den propositionen behandlas också personuppgifts- behandlingen vid estetiska kirurgiska ingrepp och estetiska injektions- behandlingar.
348
EU:s dataskyddsförordning
EU:s dataskyddsförordning är i alla delar bindande och direkt tillämplig i samtliga EU:s medlemsländer. Förordningen, som utgör den generella regleringen av personuppgiftsbehandling inom EU, tillåter och ibland för- utsätter att medlemsstaterna kompletterar förordningen med nationell lag- stiftning. För att personuppgiftsbehandling rörande medicintekniska pro- dukter ska vara tillåten måste den uppfylla de krav som ställs i data- skyddsregelverket. EU:s dataskyddsförordning är direkt tillämplig och kompletteras i Sverige av lagen (2018:218) med kompletterande bestäm- melser till EU:s dataskyddsförordning (dataskyddslagen). Enligt 1 kap. 6 § dataskyddslagen gäller att om en annan lag eller förordning innehåller någon bestämmelse som avviker från dataskyddslagen, ska den bestäm- melsen tillämpas.
De verksamheter som hanterar medicintekniska produkter och andra produkter som omfattas av EU-förordningarna och de kompletterande lag- arna kommer att vara personuppgiftsansvariga för personuppgiftsbehandl- ingen och kommer i den egenskapen att behöva bevaka att den person- uppgiftsbehandling som sker är laglig och korrekt utifrån bestämmelserna i EU:s dataskyddsförordning och i nationell lag.
För att personuppgiftsbehandling ska vara tillåten enligt EU:s data- skyddsförordning krävs att behandlingen omfattas av någon av de rättsliga grunder som anges i förordningen (artikel 6). En av de rättsliga grunderna är att personuppgiftsbehandlingen är nödvändig för att fullgöra en rättslig förpliktelse som åvilar den personuppgiftsansvarige (artikel 6.1 c). En annan av de rättsliga grunderna är att behandlingen är nödvändig för att utföra en uppgift av allmänt intresse eller som ett led i den personuppgifts- ansvariges myndighetsutövning (artikel 6.1 e).
Grunden för behandlingen ska vara fastställd i enlighet med nationell rätt eller i unionsrätten, och syftet med behandlingen ska fastställas i den rättsliga grunden. Unionsrätten eller medlemsstaternas nationella rätt ska uppfylla ett mål av allmänt intresse och vara proportionell mot det legitima mål som eftersträvas (artikel 6.3).
Utöver att laglig behandling av personuppgifter endast kan ske om be- handlingen är förenlig med något av de villkor som uppställs i artikel 6, måste all behandling även uppfylla förordningens principer om laglig be- handling enligt artikel 5, exempelvis att uppgifterna behandlas på ett korrekt och öppet sätt i förhållande till den registrerade samt att de samlas in för särskilda, uttryckligt angivna och berättigade ändamål och inte senare behandlas på ett sätt som är oförenligt med dessa ändamål.
Av artikel 9.1 i EU:s dataskyddsförordning framgår att behandling av personuppgifter som avslöjar bl.a. uppgifter om hälsa ska vara förbjuden. Huvudregeln i artikel 9.1 i EU:s dataskyddsförordning kompletteras med ett antal undantag i artikel 9.2, som anger att förbudet i artikel 9.1 inte ska tillämpas i vissa fall. Tröskeln för att den personuppgiftsansvarige ska få behandla känsliga personuppgifter är således högre än den som gäller för
behandling av personuppgifter som inte anses vara känsliga. I artikel 9.2 j finns ett undantag från förbudet mot behandling av känsliga personupp- gifter om behandlingen är nödvändig för bland annat forskningsändamål i enlighet med artikel 89.1. Ett annat undantag finns i artikel 9.2 i. Enligt den artikeln kan behandling ske om det är nödvändigt av allmänt intresse på folkhälsoområdet, såsom behovet av att säkerställa ett skydd mot all- varliga gränsöverskridande hot mot hälsan eller säkerställa höga kvalitets- och säkerhetsnormer för vård och läkemedel eller medicintekniska produkter.
Eudamed
Enligt artikel 33 i MDR-förordningen och artikel 30 IVDR-förordningen ska kommissionen upprätta, underhålla och förvalta den Europeiska data- basen för medicintekniska produkter (Eudamed). I Eudamed ska följande elektroniska system ingå:
a)Det elektroniska system för registrering av produkter som avses i artikel 29.4 i MDR-förordningen och 26 i IVDR-förordningen,
b)den UDI-databas som avses i artikel 28 i MDR-förordningen och 25 IVDR-förordningen,
c)det elektroniska system för registrering av ekonomiska aktörer som avses i artikel 30 i MDR-förordningen och 27 i IVDR-förordningen,
d)det elektroniska system för anmälda organ och intyg som avses i artikel 57 i MDR-förordningen och 52 i IVDR-förordningen,
e)det elektroniska system för kliniska prövningar som avses i artikel 73
iMDR-förordningen och 69 i IVDR-förordningen,
f)det elektroniska system för säkerhetsövervakning och för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden som avses i artikel 92 i MDR- förordningen och 87 i IVDR-förordningen, och
g)det elektroniska system för marknadskontroll som avses i artikel 100
iMDR-förordningen och 95 i IVDR-förordningen.
I artikel 33.4 i MDR-förordningen anges det att medlemsstaterna, de an- mälda organen, de ekonomiska aktörerna och sponsorerna ska lägga in data i Eudamed i enlighet med bestämmelserna i MDR-förordningen. Denna fråga tas upp i avsnittet under rubriken Tillhandahållande av medicintekniska produkter.
I artikel 33.7 i MDR-förordningen anges det att medlemsstaterna ska säkerställa att de registrerade effektivt kan utöva sina rättigheter i fråga om information, tillgång, korrigering och att göra invändningar i enlighet med direktiv 95/46/EG. De ska också säkerställa att de registrerade effektivt kan utöva rätten att få tillgång till uppgifter som gäller dem och rätten att få inkorrekta eller ofullständiga uppgifter korrigerade och raderade. Inom ramen för sina respektive skyldigheter ska kommissionen och medlems- staterna säkerställa att inkorrekta och olagligt behandlade uppgifter rader- as, i enlighet med tillämplig lagstiftning. Uppgifterna ska korrigeras eller raderas så fort som möjligt, dock senast 60 dagar efter att en registrerad har lämnat en begäran om detta. Direktiv 95/46/EG (dataskyddsdirektivet) ersattes den 25 maj 2018 av EU:s dataskyddsförordning. Av artikel 94.2 i EU:s dataskyddsförordning framgår att hänvisningar till dataskyddsdirek- tivet ska anses som hänvisningar till EU:s nya dataskyddsförordning. Där- med kommer hänvisningen till direktiv 95/46/EG i EU-förordningarna om
Prop. 2020/21:172
349
Prop. 2020/21:172 medicintekniska produkter att vara en hänvisning till EU:s nya data- skyddsförordning. De uppgifter som en medlemsstat ska säkerställa enligt artikel 33.7 i MDR-förordningen är reglerade i EU:s dataskyddsförord- ning. I den EU-förordningen finns bestämmelser om den registrerades rätt- igheter. I artikel 12 anges det att den registrerade ska få klar och tydlig information om personuppgiftsbehandling och om de villkor som gäller för behandlingen (artikel 12). Den registrerade har enligt EU:s dataskydds- förordning rätt till rättelse och rätt till radering i vissa fall (artiklarna 16 och 17). Vidare har den registrerade rätt att kräva att personuppgiftsbe- handlingen begränsas (artikel 18). I EU-förordningen ges den registrerade även rätt att göra invändningar mot behandlingen av personuppgifter om honom eller henne (artikel 21). EU:s dataskyddsförordning är direkt tillämplig i Sverige. De krav som anges i artikel 33.7 i MDR-förordningen tillgodoses således genom de krav som uppställs i EU:s dataskyddsför- ordning.
350
Av artikel 33.7 i MDR-förordningen framgår även att inkorrekta och olagligt behandlade uppgifter ska korrigeras eller raderas så fort som möjligt, dock senast 60 dagar efter det att en registrerad har lämnat en be- gäran om detta. I artiklarna 16 och 17 i EU:s dataskyddsförordning anges det i stället att rättelse eller radering ska göras utan onödigt dröjsmål. Av båda EU-förordningarna framgår att rättelse och radering ske så fort som möjligt eller utan dröjsmål. Att detta ska ske senast 60 dagar efter det att begäran har lämnats framgår av MDR-förordningen och får anses gälla som lex specialis i de fall rättelser eller raderingar ska ske i personuppgifts- behandling enligt MDR-förordningen.
Vidare kan det noteras att det av artikel 33.9 i MDR-förordningen fram- går att kommissionen är, med avseende på sina skyldigheter i artikel 33 och behandlingen av personuppgifter i samband med dessa, ansvarig för Eudamed och dess elektroniska system. Mot denna bakgrund bedöms några bestämmelser med anledning av artikel 33.7 inte behövas. De reg- istrerade kan effektivt utöva sina rättigheter i fråga om information, till- gång, korrigering och att göra invändningar gällande personuppgifts- behandling.
Tillhandahållande av medicintekniska produkter
Enligt EU-förordningarna ska ekonomiska aktörer lämna uppgifter om de produkter som de tillverkar, importerar och tillhandahåller till behöriga myndigheter och till Eudamed. De personuppgifter som kan förekomma är namn på den ekonomiska aktören eller kontaktpersoner för den ekonom- iska aktören. Dessa uppgifter kommer således att behandlas av svenska myndigheter, främst Läkemedelsverket.
I avsnitt 9.12 införs en skyldighet för ekonomiska aktörer att registrera sin verksamhet. De ska lämna uppgifter om sin produkt och sin verksamhet till de myndigheter som utsetts av regeringen. Även den som reprocessar eller återanvänder engångsprodukter i Sverige ska lämna uppgifter om sin verksamhet och sina produkter till myndigheter som regeringen utser. Hos myndigheterna kommer uppgifterna att utgöra ett register över de ekonom- iska aktörerna och den som reprocessar eller återanvänder produkter. I registren kommer det att finnas uppgifter om berörda aktörer, deras pro- dukter och deras verksamhet. Denna uppgiftsbehandling får anses vara
nödvändig för att kunna utöva tillsyn vilket är en uppgift av allmänt Prop. 2020/21:172 intresse och behandlingen får även anses vara ett led i myndigheternas myndighetsutövning. För att säkerställa en hög hälsoskyddsnivå för
patienter och de som använder medicintekniska produkter och medicin- tekniska produkter för in vitro-diagnostik får det även anses vara pro- portionellt att myndigheten får behandla dessa uppgifter i sin tillsyn. Upp- giftsbehandlingen i de register som dessa myndigheter kan föra till följd av ovan nämnda anmälningsskyldigheter kan göras med stöd av artikel
6.1e och 6.3 i EU:s dataskyddsförordning. Ytterligare bestämmelser i detta avseende bedöms inte behövas.
Unik produktidentifiering (UDI)
För en effektiv spårning av medicintekniska produkter införs ett system med unik produktidentifiering (UDI). Alla produkter, med undantag av specialanpassade produkter, prövningsprodukter och produkter avsedda för prestandastudier, ska märkas med UDI. Enligt artikel 27.7 i MDR-för- ordningen och artikel 24.7 i IVDR-förordningen ska tillverkaren ha en uppdaterad förteckning över alla tilldelade UDI. Av artikel 27.8 i MDR- förordningen och artikel 24.8 i IVDR-förordningen framgår att de eko- nomiska aktörerna ska, företrädesvis på elektronisk väg, lagra och förvara UDI för de produkter som de har levererat eller som har levererats till dem. Detta gäller implantat i den högsta riskklassen (klass III) och de produkter som kommissionen kan komma att fastställa igenomförandeakter.
Även hälso- och sjukvårdsinstitutioner ska lagra och förvara UDI för de produkter som de har levererat eller som har levererats till dem. Detta gäller för produkter som tillhör implantat i klass III. I avsnitt 9.11 föreslås det att ett bemyndigande införs om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om att lagra och förvara UDI även för andra produkter än implantat i klass III.
Det förfarande med UDI som regleras i MDR-förordningen innebär inte någon personuppgiftsbehandling. Spårbarheten går från tillverkare till hälso- och sjukvårdsinstitutioner för implantat III.
UDI skulle även kunna registreras i patientjournalen när ett implantat i klass III inopererats i en person. Inom hälso- och sjukvården reglerar patientdatalagen den personuppgiftsbehandling och journalföring som görs. Lagen gäller för alla vårdgivare oavsett om verksamheten bedrivs i privat eller offentlig regi och anger vilka grundläggande principer som ska gälla för informationsbehandlingen avseende uppgifter om patienter inom hälso- och sjukvården. Lagen anger vilken behandling av personuppgifter som är tillåten och innehåller övergripande krav rörande informationsbe- handling. Enligt 3 kap. 1 § patientdatalagen ska det föras patientjournal vid vård av patienter. Syftet med att föra journal är i första hand att bidra till en god och säker vård av patienten (3 kap. 2 § patientdatalagen). I 5 kap. 5 § Socialstyrelsens föreskrifter och allmänna råd (HSLF-FS 2016:40) om journalföring och behandling av personuppgifter i hälso- och sjukvården framgår det att vårdgivaren ska säkerställa att en patient- journal, i förekommande fall, ska innehålla uppgifter om bland annat de medicintekniska produkter som har förskrivits till, utlämnats till eller till- förts en patient på ett sådant sätt att de kan spåras.
351
Prop. 2020/21:172
352
Implantat av klass III kan även användas utan medicinskt syfte, dvs. vid estetiska kirurgiska ingrepp. Sådana ingrepp utförs av legitimerad hälso- och sjukvårdspersonal. I propositionen Lag om estetiska kirurgiska in- grepp och estetiska injektionsbehandlingar (prop. 2020/21:57) som beslut- ades den 3 december 2020 föreslås det att patientdatalagen blir tillämplig på estetiska kirurgiska ingrepp och estetiska injektionsbehandlingar.
Personuppgiftsbehandlingar för spårbarhet av medicintekniska produkt- er regleras således i separata lagstiftningar och frågan kommer inte ytter- ligare behandlas i detta lagstiftningsarbete.
Ansökan om kliniska prövningar och prestandastudier
En sponsor ska ansöka om godkännande för att få genomföra en klinisk prövning eller prestandastudie. I vissa fall ska en anmälan lämnas in. Av EU-förordningarna framgår det att ansökningar och anmälningar även ska genomgå en etisk granskning. Etikprövningsmyndigheten har i lagen med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordningar om medicintekniska produkter utsetts till den myndighet som ska utföra den granskningen, se avsnitt 10.2–10.4. Ansökan eller anmälan om att genomföra en klinisk prövning eller prestandastudie ska även skickas till berörd biobank om det finns skäl för det.
En ansökan och anmälan om klinisk prövning eller prestandastudie görs innan det finns försökspersoner i projektet. De personuppgifter som före- kommer i ansökningarna respektive anmälningarna är de om sponsorn och prövarna. Inte heller kommer personuppgifter på försökspersoner att finnas i en ansökan om ändring av en redan godkänd prövning eller studie. Personuppgiftsbehandlingarna vid ansökan om kliniska prövningar och prestandastudier, inklusive ansökan om väsentlig ändring av sådan forsk- ning, är reglerad i EU-förordningarna och i svensk kompletterande lag- stiftning till dessa EU-förordningar. Uppgiftsbehandlingen får anses vara nödvändig behandling för att fullgöra en rättslig förpliktelse i enlighet med artikel 6.1 c i EU:s dataskyddsförordning. Uppgiftsbehandlingen får även anses vara nödvändig för att kunna ge tillstånd och utöva tillsyn vilket är uppgifter av allmänt intresse och behandlingen får även anses vara ett led i myndigheternas myndighetsutövning.
Åtgärderna utförs för att säkerställa en hög hälsoskyddsnivå för försöks- personer och behandlingen av personuppgifter får anses vara proportionell för att trygga försökspersonernas hälsa. Uppgiftsbehandlingen i de register som dessa myndigheter kan föra till följd av ovan nämnda anmälnings- skyldigheter kan göras med stöd av artikel 6.1 c, 6.1 e och 6.3 i EU:s data- skyddsförordning.
Personuppgiftsbehandling vid genomförande av kliniska prövningar och prestandastudier
Av artikel 72.3 och 72.4 i MDR-förordningen och artikel 68.3 och 68.4 i IVDR-förordningen framgår att all information som rör den kliniska pröv- ningen eller prestandastudien ska, beroende på vad som är tillämpligt, registreras, behandlas, hanteras och lagras av sponsorn eller prövaren på ett sådant sätt att den kan rapporteras, tolkas och kontrolleras på ett korrekt sätt, samtidigt som konfidentialiteten när det gäller försökspersonernas journaler och personuppgifter skyddas i enlighet med gällande rätt avse-
ende skydd av personuppgifter. Lämpliga tekniska och organisatoriska åt- gärder ska vidtas för att skydda de personuppgifter och den information som behandlas från obehörig åtkomst, obehörigt röjande, obehörig sprid- ning, ändring eller förstöring samt från förlust genom olyckshändelse, sär- skilt om behandlingen innefattar överföring av uppgifter i ett nätverk.
EU-förordningarna reglerar således inte personuppgiftsbehandlingar vid prövningarna och studierna utan det anges där att uppgifterna om försöks- personerna ska vara korrekta och skyddade enligt gällande data- skyddslagstiftning.
EU:s dataskyddsförordning reglerar personuppgiftsbehandling för vet- enskapliga forskningsändamål. Till ledning för tolkningen av detta be- grepp anges det att begreppet vetenskapliga forskningsändamål i EU-för- ordningen bör ges en vid tolkning och omfatta t.ex. teknisk utveckling och demonstration, grundforskning, tillämpad forskning och privatfinansierad forskning. Även studier som utförs av ett allmänt intresse inom folkhälso- området bör omfattas av begreppet (skäl 159 i EU:s dataskyddsförord- ning). Kliniska prövningar och prestandastudier är verksamheter som till stor del faller under begreppet forskningsändamål i EU:s dataskyddsför- ordning. I propositionen Behandling av personuppgifter för forsknings- ändamål (prop. 2017/18:298) bedömdes det att de rättsliga grunder som är relevanta när det gäller behandling av personuppgifter för forskningsända- mål är främst att den registrerade har lämnat sitt samtycke till att dennes personuppgifter behandlas för ett eller flera specifika ändamål (samtycke, artikel 6.1 a), att behandlingen är nödvändig för att utföra en uppgift av allmänt intresse (uppgift av allmänt intresse, artikel 6.1 e) och att behandl- ingen är nödvändig för ändamål som rör den personuppgiftsansvariges eller en tredje parts berättigade intressen, om inte den registrerades intress- en eller grundläggande rättigheter och friheter väger tyngre och kräver skydd av personuppgifter, särskilt när den registrerade är ett barn (intresse- avvägning, artikel 6.1 f). Enligt propositionen kan också den rättsliga grunden att behandlingen är nödvändig för att fullgöra en rättslig förplikt- else som åvilar den personuppgiftsansvarige (rättslig förpliktelse, artikel
6.1c) vara aktuell. Europeiska dataskyddsstyrelsen har den 23 januari 2019 publicerat ett yttrande 3/2019 om frågor och svar angående samspelet mellan förordningen om kliniska prövningar och den allmänna data- skyddsförordningen (artikel 70.1 b). Den förordning om kliniska pröv- ningar som avses i det yttrandet är Europaparlamentets och rådets förord- ning (EU) nr 536/2014 av den 16 april 2014 om kliniska prövningar av humanläkemedel och om upphävande av direktiv 2001/20/EG. I yttrandet anför Europeiska dataskyddsstyrelsen att sådan behandling som uttryck- ligen anges i EU-förordningen om kliniska prövningar och i relevanta nationella bestämmelser, och som gäller ändamål som avser tillförlitlighet och säkerhet, kan anses omfattas av en ”rättslig förpliktelse som åvilar den personuppgiftsansvarige” enligt artikel 6.1 c i EU:s dataskyddsförordning. Detta yttrande har bäring även på kliniska prövningar av medicintekniska produkter och prestandastudier eftersom liknande bestämmelser som de som finns i EU-förordningen om kliniska prövningar finns i MDR-och IVDR-förordningarna.
Vid kliniska prövningar och prestandastudier kommer personuppgifter om hälsa att behandlas och i vissa fall kan behandling omfatta genetiska och biometriska uppgifter. I artikel 9.1 i EU:s dataskyddsförordning anges
Prop. 2020/21:172
353
Prop. 2020/21:172 att behandling av sådana uppgifter, som i svensk rätt benämns som känsliga personuppgifter, är förbjuden. I artikel 9.2 j finns emellertid ett
| uttryckligt undantag från förbudet mot behandling av känsliga person- |
| uppgifter, som anger att förbudet inte gäller om behandlingen är nöd- |
| vändig för bland annat forskningsändamål i enlighet med artikel 89.1, på |
| grundval av unionsrätten eller medlemsstaternas nationella rätt, vilken ska |
| stå i proportion till det eftersträvade syftet, vara förenlig med det väsent- |
| liga innehållet i rätten till dataskydd och innehålla bestämmelser om lämp- |
| liga och särskilda åtgärder för att säkerställa den registrerades grundlägg- |
| ande rättigheter och intressen. Av artikel 89.1 följer att all personuppgifts- |
| behandling för bland annat forskningsändamål ska omfattas av lämpliga |
| skyddsåtgärder för den registrerades rättigheter och friheter. Skydds- |
| åtgärderna ska säkerställa att tekniska och organisatoriska åtgärder har |
| införts för att se till att särskilt principen om uppgiftsminimering iakttas. |
| EU:s dataskyddsförordning ger därmed en explicit möjlighet till behandl- |
| ing av känsliga personuppgifter för forskningsändamål och i det avseendet |
| både förutsätter och möjliggör förordningen en kompletterande nationell |
| reglering (artiklarna 9.2 j och 89). |
| Syftet med de skyddsåtgärder som enligt artikel 9.2 j i EU:s dataskydds- |
| förordning ska omfatta behandling av känsliga personuppgifter för forsk- |
| ningsändamål ska vara att säkerställa den registrerades grundläggande |
| rättigheter och intressen. Detta görs genom att säkerställa lämpliga och |
| särskilda åtgärder. I propositionen Behandling av personuppgifter för |
| forskningsändamål (prop. 2017/18:298) bedömer regeringen att etikpröv- |
| ning av forskning enligt lagen (2003:460) om etikprövning av forskning |
| som avser människor är en sådan lämplig och särskild åtgärd, fastställd i |
| svensk rätt, som krävs för behandling av känsliga personuppgifter för |
| forskningsändamål. För forskning som innebär kliniska läkemedelspröv- |
| ningar enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 536/2014 |
| av den 16 april 2014 om kliniska prövningar av humanläkemedel och om |
| upphävande av direktiv 2001/20/EG kommer den etiska granskningen |
| göras enligt lagen (2018:1091) med kompletterande bestämmelser om |
| etisk granskning till EU:s förordning om kliniska prövningar av human- |
| läkemedel. Denna etiska granskning bedömdes av regeringen vara en |
| sådan lämplig och särskild åtgärd, fastställd i svensk rätt, som krävs enligt |
| EU:s dataskyddsförordning för behandling av känsliga personuppgifter för |
| forskningsändamål inom ramen för klinisk läkemedelsprövning. |
| I nu aktuella EU-förordningar och kompletterande svenska lagstiftning- |
| ar fastställs samma godkännandeförfarande för kliniska prövningar och |
| prestandastudier som för de granskningar som ska göras enligt EU-förord- |
| ningen om kliniska läkemedelsprövningar och kompletterande svenska |
| lagar. Regeringen gör således bedömningen att den etiska granskning som |
| ska göras enligt lagen med kompletterande bestämmelser om etisk gransk- |
| ning till EU:s förordningar om medicintekniska produkter är en sådan |
| lämplig och särskild åtgärd som krävs enligt EU:s dataskyddsförordning |
| för behandling av känsliga personuppgifter för forskningsändamål inom |
| ramen för kliniska prövningar och prestandastudier. |
| Frågan om personuppgiftsbehandling när kliniska prövningar och pre- |
| standastudier genomförs och hur den är reglerad har inte ytterligare ana- |
| lyserats i detta lagstiftningsarbete. Personuppgiftsbehandling vid forsk- |
354 | ning har bland annat behandlats i propositionen Behandling av person- |
uppgifter för forskningsändamål (prop. 2017/18:298). Om det fram- Prop. 2020/21:172 kommer behov av ytterligare regleringar utöver de som föreslås i denna
proposition kommer regeringen att återkomma i frågan.
Personuppgiftsbehandling vid rapportering av allvarliga tillbud samt negativa händelser
Iartikel 87 i MDR-förordningen och artikel 82 i IVDR-förordningen anges det att tillverkare ska rapportera allvarliga tillbud till behöriga myndighet- er. I de fall det har inträffat ett dödsfall eller en oväntad och allvarlig för- sämring av en persons hälsotillstånd ska tillverkaren rapportera detta omedelbart efter det att den har fastställt eller så snart den misstänker ett orsakssamband mellan produkten och det allvarliga tillbudet.
Enligt artikel 80 i MDR-förordningen och artikel 76 i IVDR-förordning- en ska bland annat negativa händelser och allvarliga negativa händelser som inträffar under en klinisk prövning eller prestandastudie rapporteras till berörda medlemsstater via databasen Eudamed. Av definitionerna i EU-förordningarna framgår att en negativ händelse innebär bland annat en ogynnsam medicinsk händelse, oavsiktlig sjukdom eller skada eller ogynnsamma kliniska tecken hos försökspersoner, användare eller andra personer, i samband med en klinisk prövning eller prestadstudie oberoende av om det finns ett samband eller inte med prövningsprodukten. Även all- varliga negativa händelser ska rapporteras till berörda medlemsstater. En allvarlig negativ händelse är en negativ händelse som leder exempelvis till dödsfall, livshotande sjukdom eller skada eller sjukhusvård för patienten (jfr artikel 2.57 och 2.58 i MDR-förordningen och artikel 2.60 och 2.61 i IVDR-förordningen).
Uppgifterna i rapporterna är pseudonymiserade så att det inte går att här- leda uppgifterna till patienten eller försökspersonen. I undantagsfall kan dock uppgifterna i rapporterna leda till en indirekt identifikation av patienten eller försökspersonen. Rapporten kan således innehålla uppgifter om en persons hälsa. Sådana känsliga personuppgifter får inte behandlas om undantag enligt artikel 9.2 i EU:s dataskyddsförordning inte är upp- fyllda.
Först kan det konstateras att personuppgiftsbehandlingen är reglerad i EU-förordningarna och personuppgiftsbehandlingen bedöms därmed vara nödvändig för att uppfylla en rättslig förpliktelse i enlighet med artikel 6.1 c i EU:s dataskyddsförordning. Behandlingen hos myndigheter är även att anse av som en uppgift av allmänt intresse och som ett led i myndig- hetsutövningen och därmed tillåten i enlighet med artikel 6.1 e i den EU- förordningen.
När det gäller förbudet mot att behandla känsliga personuppgifter finns ett särskilt undantag i artikel 9.2 i. Enligt den artikeln kan behandling ske om det är nödvändigt av allmänt intresse på folkhälsoområdet, såsom be- hovet av att säkerställa ett skydd mot allvarliga gränsöverskridande hot mot hälsan eller säkerställa höga kvalitets- och säkerhetsnormer för vård och läkemedel eller medicintekniska produkter. I propositionen Ny data- skyddslag (prop. 2017/18:105) bedömde regeringen att förutsättningarna för att behandling ska få ske enligt artikel 9.2 i är uppfyllda om de känsliga personuppgifterna är sekretessreglerade i verksamheten. Om sekretess- reglering saknas kan det däremot inte tas för givet att kraven i EU:s data-
355
Prop. 2020/21:172 skyddsförordning på lämpliga och specifika åtgärder för att skydda den registrerades rättigheter och friheter är uppfyllda.
Uppgifter om allvarliga tillbud ingår i tillsynsverksamheten och uppgift- er om en patient eller försöksperson kommer således att omfattas av absolut sekretess hos Läkemedelsverket med stöd av 30 kap. 23 § 2 offent- lighets- och sekretesslagen (2009:400), förkortad OSL, jämfört med 9 § offentlighets- och sekretessförordningen (2009:641) samt bilagan till den förordningen (jfr avsnitt 12.2). Inom hälso- och sjukvården omfattas uppgifterna av sekretess enligt 25 kap. 1 § OSL. Vidare kan det noteras att det i 21 kap. 1 § OSL finns ytterligare en sekretessbestämmelse för uppgift som rör en enskilds hälsa om det måste antas att den enskilde eller någon närstående till denne kommer att lida betydande men om uppgiften röjs. Uppgiftsbehandlingen är således möjlig i enlighet med EU-förordningarna om medicintekniska produkter.
Konsekvensbedömning
IMY pekar på kravet på konsekvensbedömning i artikel 35 i EU:s data- skyddsförordning. Enligt den bestämmelsen kan de personuppgiftsansvar- iga komma att behöva göra en sådan bedömning vid sin behandling av personuppgifter enligt EU-förordningarna. En sådan bedömning kan även medföra krav på samråd med IMY.
En konsekvensbedömning enligt artikel 35.10 i EU:s dataskyddsförord- ning behöver som regel inte göras vid behandling som utförs med stöd av artikel 6.1 c eller e i EU:s dataskyddsförordning (rättslig förpliktelse, all- mänt intresse eller myndighetsutövning) när en konsekvensutredning redan har genomförts vid antagandet av den reglering som utgör den rätts- liga grunden för behandlingen. Det saknas emellertid möjlighet att i detta lagstiftningsarbete utföra en sådan allmän konsekvensutredning. Det är således den personuppgiftsansvarige som har ansvaret att göra en kon- sekvensbedömning om dataskydd enligt artikel 35 när så krävs.
| 19.2 | Andra EU-rättsliga aspekter |
|
| |
| Regeringens bedömning: Förslagen i propositionen är inte anmäl- | |
| ningspliktiga enligt tjänstedirektivet 2006/123/EG. Två lagförslag har | |
| anmälts till Europeiska kommissionen enligt direktiv (EU) 2015/1535. | |
| Regeringen bör anmäla förslag till avgifter till kommissionen och | |
| övriga medlemsstater och anmäla eventuella kommande föreskrifter om | |
| reprocessing till kommissionen. Regeringen bör också anmäla före- | |
| skrifter om sanktioner i form av förelägganden samt sanktioner till | |
| kommissionen. | |
|
| |
| Promemorians bedömning överensstämmer delvis med regeringens | |
| bedömning. I promemorian bedömdes förslagen inte vara anmälnings- | |
| pliktiga enligt direktiv (EU) 2015/1535. | |
| Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till | |
| promemorians bedömning eller har inte lämnat synpunkter. Kommers- | |
| kollegium pekar på kravet om att bestämmelserna om kliniska prövningar | |
356 | i MDR-förordningen och den svenska lagstiftningen ska gälla även för en |
klinisk prövning som inte genomförs i något av de syften som förtecknas i artikel 62.1 i MDR-förordningen. Kommerskollegium bedömer att denna bestämmelse kan vara anmälningspliktig enligt direktiv 2015/1535. Även förslaget om övergångsregler om att äldre föreskrifter ska gälla för pro- dukter som släppts ut på marknaden eller tagits i bruk före det att EU- förordningarna började tillämpas kan vara anmälningspliktig. Kommers- kollegium noterar även att läkemedelslagen (2015:315) ändras och över- låter till Regeringskansliet att bedöma om den ändringen är anmälnings- pliktig.
Skälen för regeringens bedömning: Enligt Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/1535 av den 9 september 2015 om ett informa- tionsförfarande beträffande tekniska föreskrifter och beträffande före- skrifter för informationssamhällets tjänster är medlemsstaterna skyldiga att anmäla förslag till tekniska föreskrifter till Europeiska kommissionen. Tekniska föreskrifter utgörs av faktiskt eller rättsligt tvingande krav som innehåller tekniska specifikationer eller andra livscykelrelaterade före- skrifter. Exempel på sådana produktkrav är prestanda, utformnings- och kvalitetskrav, begränsning av tillåten halt av ett ämne, krav på märkning och krav på provning. Skyldigheten att anmäla förslag till tekniska före- skrifter omfattar inte föreskrifter som endast genomför en bindande rätts- akt från EU. Anmälningsplikten gäller däremot om föreskrifterna skiljer sig eller går utöver vad som gäller enligt rättsakten.
Kommerskollegium menar att kravet om att bestämmelserna om kliniska prövningar i MDR-förordningen och den svenska lagstiftningen ska gälla även för en klinisk prövning som inte genomförs i något av de syften som förtecknas i artikel 62.1 i MDR-förordningen skulle kunna vara anmäl- ningspliktigt enligt direktiv (EU) 2015/1535. Även förslaget om över- gångsregler om att äldre föreskrifter ska gälla för produkter som släppts ut på marknaden eller tagits i bruk före det att EU-förordningarna började tillämpas kan enligt Kommerskollegium vara anmälningspliktigt. Dessa två lagförslag har anmälts till Europeiska kommissionen enligt direktiv (EU) 2015/1535. Anmälningsproceduren är avslutad utan att några syn- punkter inkommit. Lagförslagen behandlas i avsnitt 10.15, 18.3 och 18.12.
Kommerskollegium noterar även att läkemedelslagen (2015:315) ändras på så sätt att om ett läkemedel som omfattas av sjukhusundantag innehåller en produkt som omfattas av MDR-förordningen, ska den produkten upp- fylla de allmänna krav på säkerhet och prestanda som avses i artikel 5.2 i MDR-förordningen. I promemorian anges det att bestämmelsen i läke- medelslagen är en nationell reglering, som har sin bakgrund i EU-rätts- akter. Kommerskollegium anför att om bestämmelsen är en strikt imple- mentering av bakomliggande EU-rätt behöver inte förslaget anmälas. Utgör däremot bestämmelsen en nationell reglering bör däremot förslaget anmälas enligt anmälningsdirektivet. Regeringens bedömning är att det i promemorian tydligare borde ha framgått att bestämmelsen i läkemedels- lagen är ett genomförande i svensk rätt av artikel 3.7 andra stycket i direk- tiv 2001/83/EG om upprättande av gemenskapsregler för humanläkemedel och när nu bestämmelserna om medicintekniska produkter överförs till EU-förordningarna så ska hänvisningarna i svensk rätt ändras till gällande EU-rätt. Regeringen bedömer inte att ändringen är anmälningspliktig.
Enligt artiklarna 15.7 och 39.5 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/123/EG av den 12 december 2006 om tjänster på den inre marknaden
Prop. 2020/21:172
357
Prop. 2020/21:172 (tjänstedirektivet) är medlemsstaterna i vissa fall skyldiga att anmäla nya författningsförslag eller ändringar av befintliga författningar till kommis- sionen när dessa faller inom tjänstedirektivets tillämpningsområde. För- farandet enligt artikel 15.7 avser krav som ställs på tjänsteleverantörer som vill etablera sig i Sverige, medan förfarandet enligt artikel 39.5 avser krav som ställs på tjänsteleverantörer som är etablerade i ett annat land inom EU eller Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) och som vill tillhandahålla tjänster i Sverige utan att etablera sig här. Tjänstedirektivet är tillämpligt på reglering av tjänsteverksamhet, såsom certifiering och testning, men ska inte tillämpas på exempelvis hälso- och sjukvårdstjänst- er som är förbehållna ett reglerat vårdyrke, i Sverige legitimerad hälso- och sjukvårdspersonal (se närmare artikel 2 f och skäl 22 i tjänstedirektiv- et). Kommerskollegiums bedömning är att förslagen inte alls innebär några nya eller förändrade krav på tjänsteverksamhet, varför direktivet inte är tillämpligt.
Tjänstedirektivet ska inte tillämpas på hälso- och sjukvårdstjänster som är förbehållna ett reglerat vårdyrke, i Sverige legitimerad hälso- och sjuk- vårdspersonal (se närmare artikel 2 f och skäl 22 i tjänstedirektivet).
Förslagen och bedömningarna i propositionen har sin bakgrund i EU- förordningarna och syftar till att anpassa svensk rätt till det nya EU-regel- verket. I den mån det är tillåtet enligt EU-förordningarna att införa nation- ella lösningar och sådana föreslås, utgör dessa inte några krav med faktiska rättsverkningar för enskilda. Förslagen består endast i bemyndiganden. Däremot behöver regeringen och berörda myndigheter givetvis undersöka om tjänstedirektivet och direktiv 2015/1535 är tillämpliga när mer detalj- erade föreskrifter utarbetas i ett senare skede med stöd av de nu föreslagna bemyndigandena, och i så fall göra anmälningar enligt direktiven.
EU-förordningarna i sig innehåller också flera bestämmelser om att medlemsstaterna ska anmäla nationella bestämmelser till kommissionen. Medlemsstaterna ska t.ex. anmäla förslag om reprocessing enligt artikel
17.3andra stycket och 17.9 andra och tredje stycket MDR-förordningen. Några sådana förslag med rättsverkningar innehåller inte propositionen. Om sådana utarbetas längre fram bör regeringen anmäla förslagen i enlig- het med nämnda bestämmelser.
EU-förordningarna påverkar inte medlemsstaternas möjlighet att ta ut avgifter för de verksamheter som fastställs i EU-förordningarna, förutsatt att storleken på avgifterna fastställs på ett öppet sätt och i enlighet med principen om full kostnadstäckning. Medlemsstaterna ska enligt artiklarna 111 MDR-förordningen och 104 IVDR-förordningen underrätta kommis- sionen och de andra medlemsstaterna senast tre månader innan strukturen för och storleken på avgifterna ska antas. Avgifterna föreslås preciseras i en förordning. I samband med att dessa förslag utarbetas bör regeringen anmäla förslagen till kommissionen.
Medlemsstaterna ska vidare enligt artikel 113 i MDR-förordningen och artikel 106 i IVDR-förordningen anmäla bestämmelser om sanktioner till kommissionen senast den 25 februari 2020 och utan dröjsmål anmäla alla senare ändringar som påverkar dem. Regeringen bör även göra en sådan anmälan av bestämmelser om förelägganden samt sanktionsavgifter.
358
20 | Konsekvenser | Prop. 2020/21:172 |
|
20.1Inledning
Denna konsekvensanalys avser förslagen i propositionen och inte kon- sekvenserna av bestämmelserna i EU-förordningarna. Eftersom proposi- tionen föreslår anpassningar till EU-förordningarna är de dock inte helt enkla att särskilja varför vissa konsekvenser av EU-förordningarna ändå kommenteras.
När det gäller avgifter så kan det noteras att propositionen visserligen föreslår rättsliga grunder för olika aktörer att ta ut avgifter. Några belopp föreslås dock inte i propositionen utan detta kommer att beredas i särskild ordning.
20.2Syftet med förslagen
Syftet med förslagen är att anpassa svensk rätt till två EU-förordningar som redan antagits av Sverige i egenskap av medlemsstat i den Europeiska unionen. EU-förordningarna är direkt tillämpliga i svensk rätt men för att underlätta tillämpningen så föreslår regeringen vissa anpassningar. EU- förordningarna innehåller även en del fakultativa bestämmelser, dvs. bestämmelser som ger medlemsstaterna utrymme att välja hur de vill reglera vissa frågor. Ett sådant område är t.ex. reprocessing (återanvändning) av engångsprodukter (se avsnitt 9.5). Andra områden är t.ex. ansvarsbestämmelser och avgiftsbestämmelser.
20.3Alternativa lösningar
Avseende de tvingande bestämmelserna i EU-förordningarna finns inget alternativ. De är direkt tillämpliga och ett resultat av tidigare EU- förhandlingar. I de delar som Sverige väljer (eller inte väljer) att tillämpa en bestämmelse som lämnar utrymme för nationell reglering redovisas för- och nackdelar och eventuella alternativa lösningar närmare i respektive avsnitt.
20.4 Vilka berörs av regleringen?
Läkemedelsverket, Inspektionen för vård och omsorg (IVO), |
|
Socialstyrelsen, Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll (Swedac) |
|
och Etikprövningsmyndigheten är myndigheter som berörs av förslagen. |
|
Tandvårds- och läkemedelsförmånsverket (TLV) kan även beröras av |
|
regleringen. Domstolar kan beröras i begränsad omfattning. |
|
Därutöver berörs regioner och aktörer som omfattas av begreppet hälso- |
|
och sjukvårdsinstitution. Med hälso- och sjukvårdsinstitution avses enligt |
|
EU-förordningarna en organisation vars primära syfte är att ge vård eller |
|
behandling till patienter eller att främja folkhälsan. Av skäl 30 i ingressen |
|
till MDR-förordningen och skäl 29 i ingressen till IVDR-förordningen | 359 |
|
Prop. 2020/21:172 framgår att begreppet hälso- och sjukvårdsinstitution inte omfattar inrättningar som i första hand har som syfte att främja hälsofrågor eller en hälsosam livsstil, såsom gym, spa, friskvårds- och träningsanläggningar. I begreppet bedöms vårdgivare ingå, jämför avsnitt 6.2.
Andra aktörer som berörs är anmälda organ, importörer, exportörer, tillverkare och distributörer såsom t.ex. apotek som säljer medicintekniska produkter. Patienter och andra användare av produkterna berörs också av regelverket.
20.5Kostnader och andra konsekvenser
Kostnader för ökad tillsyn, inklusive ökade kostnader för att besluta sanktionsavgifter, för den behöriga myndigheten bör i första hand finansieras genom de avgifter som debiteras de olika aktörerna. Kostnader för olika aktörer bedöms också bli högre initialt än på sikt eftersom det kan ta tid innan olika rutiner och system är fullt fungerande.
20.5.1 Remissinstansernas generella synpunkter på konsekvensanalysen i promemorian
| Ekonomistyrningsverket (ESV) anser att det är en brist att konsekvens- |
| analysen inte behandlar konsekvenserna av avgifterna för de olika aktörer |
| som ska betala dem. Sveriges kommuner och regioner (SKR) saknar en |
| bedömning av vad det kan innebära i praktiken om alla de omfattande för- |
| slagen genomförs fullt ut. Även Region Kalmar framför liknande syn- |
| punkter. SKR ser ett särskilt behov av att regeringen mer ingående analys- |
| erar de kostnader som utredningens förslag medför för regioner och kom- |
| muner. Ett antal remissinstanser (Göteborgs universitet, regionerna Gävle- |
| borg, Värmland, Västmanland, Stockholm och Örebro) framför att de ut- |
| ökade kraven till följd av MDR-förordningen samt de utökade arbetsupp- |
| gifterna för Läkemedelsverket kommer att leda till högre avgifter och |
| kostnader för de olika aktörerna. Göteborgs universitet anför att handlägg- |
| ningstiderna dessutom bedöms bli längre under en övergångsperiod vilket |
| kan bli ett problem. Flera regioner (Gävleborg, Värmland, Västmanland, |
| Stockholm och Örebro) framför att regionernas och kommunernas |
| kostnader kommer att öka på grund av ökade krav. Även Sahlgrenska |
| Universitetssjukhuset framför liknande synpunkter. Swedish Medtech |
| efterlyser en mer djupgående analys av konsekvenserna av att Läke- |
| medelsverkets verksamhet ska finansieras genom höjda avgifter. |
| Organisationen ser frågan om finansieringsmodell som central och menar |
| att den både påverkar vilken typ av företag som kommer att finnas på den |
| svenska marknaden samt vilket produktutbud som kommer att vara |
| tillgängligt. |
| Lunds universitet framför att förslaget att det är Läkemedelsverket som |
| ska vara den myndighet som utfärdar tillstånd för kliniska studier är |
| positivt då det förenklar processen, samtidigt som detta med stor sannolik- |
| het kommer försvåra och fördyra oberoende kliniska studier inom |
| akademin. Även regionerna Gävleborg, Värmland, Västmanland och Öre- |
360 | bro anför att forskningsbudgetar vid universitet, men även i regioner, kan |
|
komma att belastas mer med de sannolikt ökade kostnader som kommer Prop. 2020/21:172 att komma med det nya regelverket. Swedish Medtech anför att de saknar
en analys av hur den föreslagna regleringen av kliniska prövningar kom- mer att påverka företag, produktutveckling och innovationskraft. Göte- borgs universitet framför att Etikprövningsmyndigheten vid huvuddelen av ansökningarna kommer att samarbeta med Läkemedelsverket i högre grad vilket kan innebära utökade kostnader även för Etikprövnings- myndigheten och därmed högre avgifter.
Tandvårds- och läkemedelsförmånsverket (TLV) instämmer i pro- memorians konsekvensanalys, där produkter med ett högre ansökt pris antingen kan medföra ett mindre sortiment av förmånsprodukter eller högre priser på förmånsprodukter, beroende på TLV:s bedömning vid beslut om pris och subvention. TLV anför att ytterligare ett tänkbart scenario är att företagen ser över sina produktportföljer vilket skulle kunna få till följd ett mindre sortiment på den svenska marknaden och eventuellt också med högre priser på grund av minskad konkurrens. Även Region Stockholm, Göteborgs universitet och Swedish Medtech anför att mark- nadsutbudet kan minska eller att introduktionen av produkter kan senareläggas.
Göteborgs universitet påpekar att kravet på sjukvården och apoteken att registrera unik produktidentifiering (UDI) för medicintekniska produkter som till exempel implantat nog kan underlätta för alla parter vid registrering av personskada eller biverkningar orsakat av dessa produkter. Regionerna Gävleborg, Värmland, Västmanland och Örebro och Sahl- grenska Universitetssjukhuset framför att det finns ett behov av ökad till- syn från Inspektionen för vård och omsorg (IVO) gällande de nya och skärpta kraven för vårdgivarna kring t.ex. lagring av UDI, egentillverkning och reprocessing om det skulle bli tillåtet. De anser att denna ökade tillsyn behöver ökade resurser.
Kammarrätten i Stockholm noterar att det har gjorts en konsekvensutred- ning där förslagen i promemorian endast bedöms leda till marginella ökningar av antalet mål och ärenden och endast till en försumbar kostnads- ökning för domstolarna. Enligt kammarrätten förefaller det rimligt att anta att utfallet blir som utredningen förutspår men kammarrätten förutsätter att domstolarna vid behov tillförsäkras erforderliga resurser.
20.5.2Läkemedelsverket
Läkemedelsverket är utsett till att vara behörig myndighet enligt förord- ningarna och även ansvarig myndighet för anmälda organ. Läkemedels- verket föreslås i promemorian ha tillsyn över regelverket. Även om Läke- medelsverket redan i dag är tillsynsmyndighet så innebär det en stor skillnad. Den viktigaste förändringen är att förordningarna innehåller mycket mer detaljerade krav än direktiven, vilket får till följd att verkets tillsyn blir mer omfattande. Läkemedelsverket har på uppdrag av regering- en utarbetat en rapport om vilka avgifter som måste införas till följd av de nya EU-förordningarna (S2018/06058). Av rapporten framgår t.ex. att en mer omfattande handläggning av ansökan, uppföljning och kontroll av kliniska prövningar medför nya arbetsuppgifter för verket. Det framgår
också av rapporten att EU-förordningarna innebär ökade arbetsuppgifter
361
Prop. 2020/21:172 vad gäller redan existerande ansvarsområden som inte kan ses som helt nya i förhållande till direktiven. Som exempel kan nämnas marknads-
| kontroll (inklusive inspektioner), hantering av rapporter om olyckor och |
| tillbud, reglerande och normerande arbete, utformande och givande av |
| information, registerhantering och EU-samarbeten. |
| Läkemedelsverket beskriver vidare i den nämnda rapporten att kraven |
| på internationell såväl som nationell koordinering vid utredning av klin- |
| iska prövningar kommer att öka. För att möta dessa krav och underlätta |
| samordningen med Etikprövningsmyndigheten, Regionala Biobanks- |
| centra och andra medlemsstaters behöriga myndigheter kommer myndig- |
| heten utveckla sitt ärendehanteringssystem med en it-lösning som ska |
| fungera som en brygga mellan Eudamed och det nationella ärendehanter- |
| ingssystemet. |
| För myndigheten innebär MDR- och IVDR-förordningarna således ett |
| mer detaljerat och omfattande arbete. Det innebär också att myndigheten |
| kommer att behöva mer resurser för sina utökade arbetsuppgifter. Enligt |
| Läkemedelsverkets rapport Avgiftsförändringar till följd av nya förord- |
| ningar för medicinteknik bedöms arbetsuppgifterna, med undantag för |
| kliniska prövningar och prestandastudier, kräva totalt 43 årsarbetskrafter |
| och innebära en total kostnad på cirka 76 miljoner kronor per år. Enligt |
| Läkemedelsverket innebär det, om befintliga anslag och bidrag finns kvar, |
| att det kommer att behövas ytterligare totalt cirka 40 miljoner kronor i |
| avgifter per år. Under 2019 inkom 22 ärenden gällande kliniska prövningar |
| för medicintekniska produkter och 25 ändringsansökningar. Det saknas |
| dock statistik gällande prestandastudier för medicintekniska produkter. |
| Detta skulle också kunna innebära vissa merkostnader för myndigheten, |
| vilka i dagsläget inte är möjliga att beräkna. Eftersom myndigheten i |
| huvudsak är avgiftsfinansierad kommer det främst att innebära höjda |
| avgifter. |
| Ett antal remissinstanser (Göteborgs universitet, regionerna Gävleborg, |
| Värmland, Västmanland, Stockholm och Örebro) anför att de utökade |
| arbetsuppgifterna för Läkemedelsverket kommer att leda till högre |
| avgifter och kostnader för de olika aktörerna. ESV anser att det är en brist |
| att konsekvensanalysen inte behandlar konsekvenserna av avgifterna för |
| de olika aktörer som ska betala dem. Swedish Medtech lyfter fram |
| anslagsfinansiering som en alternativ lösning till ökade avgifter. |
| Propositionen innehåller förtydliganden av vilka avgifter som får tas ut |
| vilket torde underlätta för myndigheten. Avgifternas storlek kommer att |
| beredas i ett senare skede och det är därför svårt att i dagsläget närmare |
| analysera vilka konsekvenser avgifterna kommer att innebära. Vid bered- |
| ningen kommer remissinstansernas synpunkter att beaktas och regeringen |
| kommer att noga följa utvecklingen och se vad som händer på marknaden. |
| Göteborgs universitet anför att handläggningstiderna hos Läkemedels- |
| verket bedöms bli längre under en övergångsperiod vilket kan bli ett |
| problem. Regeringen bedömer att handläggningstiderna möjligen kan |
| påverkas av de ökade kraven under en övergångsperiod, men regeringen |
| och Läkemedelsverket kommer att sträva efter att handläggningstiderna |
| ska hållas nere. |
| För att underlätta för Läkemedelsverket föreslås också att Polismyndig- |
| heten och Kronofogdemyndigheten på begäran ska lämna den hjälp som |
362 | behövs när myndigheten vidtar åtgärder eller verkställer beslut. |
Propositionen innehåller även förslag till bemyndigande att meddela Prop. 2020/21:172 föreskrifter på flera områden, vilket innebär ett omfattande föreskrifts-
arbete. Som exempel kan nämnas föreskrifter om registring av ekonomiska aktörer i den mån det inte redan finns registreringskrav enligt EU-förord- ningarna (se avsnitt 9.12). I den mån som verket behandlar personuppgifter till följd av olika registreringar blir verket också personuppgiftsansvarig.
Det föreslås också att Läkemedelsverket ska utfärda exportintyg på begäran. Även om myndigheten redan gör det i dag så blir det tydligare reglerat att den som behöver exportintyg kan vända sig till myndigheten och inte behöver gå via något annat organ. Verket föreslås också få ta ut en särskild avgift för utfärdande av exportintyg.
Det föreslås vidare att Läkemedelsverket ska bedriva informations- kampanjer för att uppmuntra och göra det möjligt för hälso- och sjukvårds- personal, användare och patienter att rapportera misstänkta allvarliga till- bud till de behöriga myndigheterna.
Möjligheten att besluta om sanktionsavgifter på upp till 100 miljoner kronor vid överträdelser av regelverket ger verket ett nytt verktyg i sin tillsyn, men också en ökad administration.
Det föreslås också att myndigheten ska få ta ut avgifter för olika typer av ärenden. Det anges tydligare i lagen vilka typer av avgifter som får tas ut. Genom avgifterna kan myndigheten finansiera sin handläggning men det innebär också en viss ökad administration för myndigheten.
Mot denna bakgrund bedömer regeringen att Läkemedelsverkets ut- ökade arbetsuppgifter inte föranleder några ökade kostnader för statsbudgeten.
20.5.3Socialstyrelsen
Förändringarna för Socialstyrelsen blir främst att upphäva de nuvarande bestämmelserna om processen för egentillverkning och göra anpassningar till artikel 18.2 MDR-förordningen och eventuellt artikel 4 i IVDR-förord- ningen.
20.5.4Inspektionen för vård och omsorg
I propositionen föreslås det att IVO ska utöva tillsyn över de produkter som kallas för egentillverkade produkter, över informationskraven i artikel
18.2i MDR-förordningen och över den genetiska information, rådgivning och informerat samtycke om genetiska tester som anges i artikel 4 i IVDR- förordningen. I huvudsak är det inga större förändringar i förhållande till vad som gäller i dag men IVO har t.ex. uppmärksammats på att en följd av artikel 5.5 c MDR-förordningen och artikel 5.5 d i IVDR-förordningen är att hälso- och sjukvårdsinstitutionen inte får utföra s.k. egentillverkning av annan anledning än patientbehov samt att det behovet inte ska kunna upp- fyllas av någon annan produkt på marknaden. Inspektionen kommer att behöva anpassa sin tillsyn till de nya kraven och till nya föreskrifter.
En konsekvens av den nu rådande tillsynsordningen är att, för det fall reprocessing ska tillåtas i Sverige, sådan reprocessing som utförs inom hälso- och sjukvården eller av dess personal i dagsläget faller under
inspektionens tillsynsområde. | 363 |
Prop. 2020/21:172 Sahlgrenska Universitetssjukhuset och Swedish Medtech anför att det finns ett behov av ökad tillsyn från inspektionen gällande de nya och skärpta kraven för vårdgivarna kring t.ex. lagring av UDI, egentillverkning och reprocessing om det skulle bli tillåtet. Denna ökade tillsyn kan därmed behöva ökade resurser. Regeringen kommer att följa utvecklingen.
20.5.5Tandvårds- och läkemedelsförmånsverket
Tandvårds- och läkemedelsförmånsverket (TLV) kan påverkas indirekt i fråga om vissa medicintekniska produkter som ingår i förmånen (förbrukningsartiklar). För det fall att tillverkare höjer priserna på dessa produkter till följd av de nya kraven och avgifter som föreslås i pro- positionen så behöver TLV beakta det när de utvärderar produktens kostnadseffektivitet. Detta kan i sin tur leda till att myndigheten inte längre bedömer produkterna som kostnadseffektiva samt att produkterna därför faller ur förmånen. Det kan också vara så att myndigheten kommer fram till att en kostsam men högkvalitativ produkt kan vara mer kostnadseffek- tiv och därmed bör ingå i förmånen vilket kan leda till ökade förmåns- kostnader. Det blir upp till TLV att avgöra huruvida en produkt ska ingå i förmånen även i fortsättningen.
TLV framför att prisökningar skulle kunna tas med i företagens anbud vid upphandlingar hos regionerna, vilket skulle kunna resultera i en ökad efterfrågan från regionerna på hälsoekonomiska bedömningar av medicin- tekniska produkter, som en konsekvens av att deras utgifter för nämnda produkter förväntas öka. En ökad efterfrågan på hälsoekonomiska be- dömningar av medicintekniska produkter skulle i sin tur kunna medföra ett ökat resursbehov hos TLV. Regeringen ser att detta eventuellt skulle kunna bli en konsekvens av de ökade kraven och avser att följa den fortsatta utvecklingen.
TLV framför att en väsentlig förändring är att apoteken i egenskap av distributörer av medicintekniska produkter blir ålagda allmänna skyldig- heter genom EU-förordningarna. Därtill lämnar EU-förordningarna möjlighet att, på nationell nivå, införa registrering av distributörer. Ökade krav medför generellt ökade kostnader. TLV ser att EU-förordningarna och de nationella anpassningarna till desamma skulle kunna bidra till ökade kostnader på apoteksmarknaden och att myndigheten skulle behöva beakta och ta ställning till dessa vid framtida översyn av apotekens reglerade handelsmarginal.
20.5.6Etikprövningsmyndigheten
I propositionen föreslås att Etikprövningsmyndigheten ska utföra den etiska granskningen vid ansökan om tillstånd till kliniska prövningar och prestandastudier. Vid sådan forskning ska etikprövningslagen inte gälla. Det förändrade beslutsförfarandet ställer högre krav på snabbt beslutsfatt- ande och samordning med Läkemedelsverket. Göteborgs universitet fram- för att den utökade samordningen med Läkemedelsverket kan innebära ut- ökade kostnader även för Etikprövningsmyndigheten och därmed högre avgifter.
364
Dessutom kan anpassningar av myndighetens it-system behöva göras. Prop. 2020/21:172 Denna anpassning och den utökade samordningen med Läkemedelsverket
skulle kunna innebära vissa merkostnader för myndigheten, vilka i dags- läget inte är möjliga att beräkna. Läkemedelsverket har informerat om att de har haft 22 ärenden gällande kliniska prövningar för medicintekniska produkter och 25 ändringsansökningar under 2019, men verket har ingen statistik gällande prestandastudier för medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik.
20.5.7Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll (Swedac)
I de fall ett anmält organ åberopar ett ackrediteringsintyg utfärdat av Swedac kommer Swedac att även fortsättningsvis utöva tillsyn över det anmälda organet. Detta är inte en direkt följd av förslagen i denna pro- position utan av artikel 5.3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 765/2008. Tillsynsansvaret gäller så länge som ackrediterings- intygen för de anmälda organen är giltiga.
Kostnaden för tillsynen bedöms inte som alltför betungande och är begränsad i tid. Den bedöms därför rymmas inom myndighetens ram.
20.5.8 | Regioner och privata vårdgivare |
|
Av EU-förordningarna följer att hälso- och sjukvårdsinstitutioner ska lagra |
| |
och förvara unik produktidentifiering (UDI) för implantat i klass III. I pro- |
| |
positionen föreslås även att regeringen eller den myndighet som regering- |
| |
en bestämmer ska få meddela föreskrifter om att hälso- och sjukvårds- |
| |
institutioner ska lagra och förvara UDI även för andra produkter än im- |
| |
plantat i klass III och som har levererats till dem. Regeringen eller den |
| |
myndighet som regeringen bestämmer föreslås även få meddela föreskrift- |
| |
er om att hälso- och sjukvårdspersonal ska lagra och förvara UDI för pro- |
| |
dukter som har levererats till dem. Ett sådant krav föreslås alltså inte nu |
| |
men föreskrifter kan komma att meddelas senare. Om sådana krav införs |
| |
innebär det en ökad administration för regionerna men det kan också |
| |
förbättra spårbarheten och förebygga att patienter kommer till skada. Det |
| |
skulle också kunna innebära en ekonomisk vinst för regionerna eftersom |
| |
det kan ge god översikt över lager och eventuellt logistiska fördelar. På så |
| |
sätt kan det även gynna regionerna. Göteborgs universitet anför att regist- |
| |
rering av unik produktidentifiering (UDI) för medicintekniska produkter |
| |
som t.ex. implantat nog kan underlätta för alla parter vid registrering av |
| |
personskador eller biverkningar orsakat av dessa produkter. |
| |
Av propositionen framgår även att vårdgivare kan ingå i begreppet |
| |
hälso- och sjukvårdsinstitution. Eftersom regionerna är huvudmän för |
| |
vårdgivare så påverkas de av detta förslag. Regionerna behöver utöver att |
| |
informera sig om vad som står i EU-förordningarna också bevaka vilka |
| |
förordningar och myndighetsföreskrifter som antas med stöd av nämnda |
| |
bemyndiganden. |
| |
Om det blir dyrare med medicintekniska produkter så påverkar detta |
| |
också regionerna i den utsträckning som de köper in medicintekniska pro- |
| |
dukter. Samtidigt kan den förbättrade patientsäkerheten förväntas leda till | 365 |
Prop. 2020/21:172 färre komplikationer och därmed lägre kostnader för behandling av kom- plikationer. Flera regioner (Gävleborg, Värmland, Västmanland,
| Stockholm och Örebro) framför att regionernas och kommunernas |
| kostnader kommer att öka på grund av ökade krav. Region Stockholm anför |
| att de skärpta krav på klinisk prövning av medicinteknisk utrustning som |
| förordningen ställer kommer att leda till högre kostnader för de förvalt- |
| ningar och bolag som använder medicinteknisk utrustning i sin verksam- |
| het. Dessa fördyringar kan leda till att marknadsutbudet kan minska samt |
| att de medicintekniska företagens ökade kostnader kommer att belasta |
| hälso- och sjukvården genom höjda priser. Region Stockholm anför att det |
| dock är svårt att göra en sammanvägd bedömning av förslagets ekonom- |
| iska konsekvenser då en förväntad ökad patientsäkerhet och färre kom- |
| plikationer även bedöms leda till viss ekonomiskt vinst. Sahlgrenska |
| Universitetssjukhuset framför att för laboratoriernas del kommer den stora |
| ekonomiska effekten av detta direktiv antagligen bli att sjukhuset måste |
| börja använda CE-märkta reagens och material i mycket större utsträck- |
| ning, vilket riskerar att bli mycket dyrare utan uppenbar ökad kvalitet eller |
| patientsäkerhet. Sjukhuset framför att även en liten procentuell ökning kan |
| få stora ekonomiska effekter med tanke på storleksordningen på det som |
| sjukhuset beställer. Regeringen bedömer att eventuella ökade kostnader |
| för regionerna bör leda ökad patientsäkerhet. De ökade kostnaderna är |
| emellertid inte en direkt följd av denna proposition utan av EU- |
| förordningarna. |
| Det ökade behovet av samordning kring ärendehantering av kliniska |
| prövningar kan påverka regioner och regionala biobankscentra. Biobank |
| Sverige anger att en lösning med elektronisk ärendehantering är nödvändig |
| för att kunna genomföra granskningarna och kommunicera yttranden. |
| Regionala biobankscentra, Etikprövningsmyndigheten och Läkemedels- |
| verket behöver var för sig ett ärendehanteringssystem samt en kom- |
| munikationslösning mellan systemen. För att Regionala biobankscentra |
| ska kunna utveckla ett ärendehanteringssystem för ändamålet krävs finan- |
| siering enligt Biobank Sverige. Regionala biobankscentra ligger under |
| regionerna och därför är det viktigt att deras ärendehanteringssystem fung- |
| erar, men naturligtvis ser regeringen ett behov av nationell koordinering. |
| Frågan om finansiering av biobankerna ligger dock utanför denna pro- |
| position. |
| Propositionens bedömningar i fråga om den som reprocessar engångs- |
| produkter är också relevant för regioner och privata vårdgivare som re- |
| processar och återanvänder engångsprodukter. I dagsläget finns det olika |
| uppfattningar om huruvida det är tillåtet eller förbjudet att reprocessa och |
| återanvända engångsprodukter. Oavsett hur de tillämpande myndigheterna |
| ser på verksamheten så följer det av MDR-förordningen, som ska börja |
| tillämpas den 26 maj 2021, att så länge som det inte är tillåtet enligt |
| nationell rätt så är verksamheten förbjuden enligt MDR-förordningen. |
| Socialstyrelsen har haft i uppdrag att utreda om det – ur ett patientsäker- |
| hetsperspektiv – finns förutsättningar att tillåta att medicintekniska |
| engångsprodukter reprocessas och återanvänds i Sverige (S2019/05187). |
| Uppdraget redovisades till regeringen i december 2020. Socialstyrelsens |
| huvudsakliga slutsats är att det finns förutsättningar för att på ett patient- |
| säkert sätt reprocessa och återanvända medicintekniska engångsprodukter |
366 | i Sverige, se även avsnitt 9.5 där regeringen mot bakgrund av Socialstyr- |
elsen rapport konstaterar att det kan finnas ett behov av att tillåta Prop. 2020/21:172 reprocessing. Genom MDR-förordningen blir det dock tydligt att regioner
som ägnar sig åt reprocessing och återanvändning av engångsprodukter i dag kommer att behöva upphöra med verksamheten. Det innebär i sin tur att regionerna behöver köpa in nya produkter i stället vilket medför kostnader. Som anges i avsnitt 9.5 så anför regionerna Jämtland Härjedal- en, Gävleborg, Värmland, Västmanland och Örebro att hälso- och sjuk- vården kommer att få ökade kostnader om reprocessing och återanvänd- ning av engångsprodukter inte tillåts. Socialstyrelsen bedömer i sin rapport att reprocessing och återanvändning av medicintekniska engångsprodukter i det fall produkter återanvänds medför betydande kostnadsbesparingar, cirka 65–70 miljoner kronor per år endast för elektrofysiologiska katetrar. För produkter som reprocessas, men inte återanvänds är de ekonomiska konsekvenserna betydligt mindre och svårare att bedöma.
Att ställa om en verksamhets rutiner till att endast använda berörda engångsprodukter en gång eller upphandla produkter som också är av- sedda att användas fler gånger är troligtvis möjligt, men kan ta tid. Flera engångsprodukter kan kräva större lager eller bättre materialförsörjning. Nya upphandlingar tar också tid att genomföra.
20.5.9Den som reprocessar engångsprodukter
Som framgår av avsnitt 20.5.8 blir det från och med den 26 maj 2021 förbjudet att reprocessa engångsprodukter enligt MDR-förordningen, om det inte framgår av nationell rätt att reprocessing är tillåtet. Om regeringen beslutar att reprocessing ska vara tillåtet i Sverige enligt EU-förordning- arna innehåller propositionen förslag som berör reprocessare av engångs- produkter. Villkor för reprocessing, återanvändning och tillhandahållande samt krav på reprocessing och överföring av en engångsprodukt till ett annat land föreslås kunna preciseras i förordning eller myndighets- föreskrifter.
Förslaget berör företag som kan komma att reprocessa. Förslaget berör även regionerna och andra aktörer som omfattas av begreppet hälso- och sjukvårdsinstitution som reprocessar och återanvänder produkter i dag eller har för avsikt att göra det i framtiden.
För det fall reprocessing ska tillåtas i Sverige enligt EU-förordningarna kan förslaget innebära en ökning i administration för berörda aktörer. Verksamheten föreslås även bli avgiftsbelagd för de fall denna verksamhet inte sker inom hälso- och sjukvården eller av hälso- och sjukvårdspersonal.
20.5.10 Apotek
Apoteken säljer många olika medicintekniska produkter. Utöver försälj- |
|
ning av medicintekniska produkter så erbjuder apoteken i allt större ut- |
|
sträckning tjänster inom hälso- och sjukvårdens område och många av |
|
dessa tjänster innebär användning av medicintekniska produkter. De |
|
tjänster som faller inom begreppet hälso- och sjukvård omfattas av det |
|
tillsynsansvar som IVO har enligt patientsäkerhetslagen (2010:659). Apo- |
|
teken är i den bemärkelsen vårdgivare och omfattas då också av begreppet |
|
hälso- och sjukvårdsinstitution enligt EU-förordningarna. Apoteken kan | 367 |
Prop. 2020/21:172 därför komma att bli skyldiga att lagra och förvara UDI för produkter, pro- duktkategorier eller produktgrupper i den mån regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om att lagra UDI för produkter som apoteken säljer (se avsnitt 9.11).
För de flesta av dessa produkter kommer apoteken, precis som i dag, att vara distributörer för medicintekniska produkter, dvs. de kommer att till- handahålla produkter på marknaden fram till dess att de tas i bruk. I dessa fall är det Läkemedelsverket som utövar tillsyn över apoteken.
I propositionen föreslås ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om registrering för olika ekonomiska aktörer. Som exempel på ekonomisk aktör nämns distributörer. Eftersom apoteken distribuerar medicintekniska produkter kan de komma att omfattas av föreskrifter om att lämna uppgifter till Läkemedelsverket.
20.5.11 Anmälda organ
I propositionen föreslås bl.a. nya rättsliga grunder för att ta ut avgifter från anmälda organ. Några ändringar i sak är emellertid inte avsedda här i för- hållande till den första översynen med anledning av EU-förordningarna (prop. 2016/17:197).
När de nya bestämmelserna om krav på produkter i EU-förordningarna ska börja tillämpas 2021 och 2022 kommer detta också att få en effekt på anmälda organ eftersom de måste vara väl insatta i det nya regelverket och de föreskrifter som meddelas med stöd av förslagen i denna proposition för att kunna utfärda intyg om att produkter är i överenstämmelse med regelverket.
Den som oriktigt har uppgett sig vara ett anmält organ i enlighet med bestämmelser i MDR- och IVDR-förordningarna kan få betala sanktions- avgift enligt förslagen i propositionen.
I propositionen föreslås också övergångsbestämmelser för anmälda organ som utfärdat intyg enligt äldre föreskrifter, dvs. EU-direktiven och nationell rätt som genomför dessa, och som är fortsatt giltiga enligt artikel
120.2i MDR-förordningen respektive artikel 110.2 i IVDR-förordningen. Det föreslås också att anmälda organ som utfärdat sådana intyg ska fort- sätta att ansvara för lämplig övervakning med avseende på samtliga tillämpliga krav för de produkter för vilka de utfärdat intyg. Förslagen till övergångsbestämmelser i propositionen utgör dock främst anpassningar till EU-förordningarna.
20.5.12 Importörer
| Genom EU-förordningarna regleras även importörer. Detta är nytt i |
| förhållande till tidigare. Med importörer avses enligt MDR- och IVDR- |
| förordningarna en fysisk eller juridisk person som är etablerad inom |
| unionen och släpper ut en produkt från ett tredjeland på unionsmarknaden. |
| EU-förordningarna förtydligar importörernas skyldigheter och när en |
| importör ska anses som tillverkare (se särskilt artikel 13 i MDR-förord- |
| ningen och artikel 13 i IVDR-förordningen). Genom att kraven på import- |
368 | örerna regleras kan de även bli föremål för ökad tillsyn av och måste också |
samarbeta med de behöriga | myndigheterna enligt EU-förordningarna. I Prop. 2020/21:172 |
dagsläget bedöms avgifter | för importörer innebära en alltför stor |
administrativ börda för Läkemedelsverket.
20.5.13 Exportörer
Exportörer av medicintekniska produkter regleras inte specifikt i EU- förordningarna. De omfattas inte heller av definitionen ekonomisk aktör. En nyhet i EU-förordningarna är att de ställer krav på medlemsstaterna att utfärda exportintyg på begäran. I promemorian föreslås att Läkemedels- verket ska utfärda exportintyg. Detta är något som ofta efterfrågas från exportörer och borde underlätta för exportörerna. I avsnitt 14 föreslås det att en avgift ska betalas av en ekonomisk aktör som begär att få ett exportintyg utfärdat av den behöriga myndigheten.
20.5.14 Distributörer
Med distributör avses fysisk eller juridisk person i leveranskedjan, utöver tillverkaren eller importören, som tillhandahåller en produkt på marknaden fram till ibruktagande. Distributörer har i likhet med importörer inte tidigare reglerats i EU-förordningarna. Distributörernas skyldigheter reg- leras i artikel 14 i MDR-förordningen och artikel 14 i IVDR-förordningen. I propositionen föreslås ett bemyndigande för regeringen eller den mynd- ighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om registrerings- skyldighet för ekonomiska aktörer. Som framgår av avsnitt 9.12 är distri- butörerna ett exempel på ekonomisk aktör som skulle kunna bli föremål för denna skyldighet att lämna uppgifter. Avgifter kan då tillkomma.
20.5.15 Tillverkare
Merparten av kraven på tillverkarna framgår av EU-förordningarna varför konsekvenserna av dessa inte kommer att redovisas i propositionen. Pro- positionen föreslår i övrigt främst bemyndiganden att meddela föreskrifter. Det är först när föreskrifter antagits och kraven preciserats som det går att analysera konsekvenserna.
Vissa undantag finns, t.ex. i fråga om tillverkare av specialanpassade medicintekniska produkter. Eftersom registrering av tillverkare av special- anpassade produkter inte regleras i EU-förordningarna har medlems- staterna rätt att vidta åtgärder avseende detta. I propositionen föreslås att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om registrering för vissa ekonomiska aktörer. Som exempel nämns just tillverkare av specialanpassade produkter. Andra exempel på tillverkare som kan omfattas av registreringsskyldigheten är tillverkare av nationella medicinska informationssystem som omfattas av lagen (1993:584) om medicintekniska produkter enligt föreskrifter som meddel- ats med stöd av 4 § nämnda lag eller motsvarande bemyndigande i förslag- et till ny lag om kompletterande bestämmelser till EU-förordningarna.
Läkemedelsverket föreslås även fortsättningsvis utöva tillsyn över pro-
dukterna. Tillverkarna ska på begäran av en behörig myndighet (dvs.
369
Prop. 2020/21:172 Läkemedelsverket), på ett av unionens officiella språk som fastställs av den berörda medlemsstaten, ge myndigheten all information och doku- mentation som är nödvändig för att visa produktens överensstämmelse med kraven.
Tillverkare ska också få betala avgift enligt förslagen i propositionen. För det fall som regeringen väljer att gå vidare med förslaget om re-
processing så innebär det att tillverkaren inte kan sälja produkten i lika stor utsträckning (eftersom den går att återanvända) och därmed en minskad intäkt.
I propositionen lämnas vidare förslag till olika typer av sanktioner vid överträdelser av EU-förordningarna. Förutom att straff kan utdömas i form av böter och fängelse så kan tillverkare även tvingas betala sanktions- avgifter på höga belopp enligt den nya lagen (se avsnitt 15.2.2). Att sanktionsavgifter kan utdömas är nytt för tillverkarna.
20.5.16 Den som bedriver kliniska prövningar eller prestandastudier
| I propositionen föreslås att motsvarande nationella regler som finns på |
| läkemedelssidan ska gälla för medicintekniska produkter. Det innebär att |
| Läkemedelsverket och Etikprövningsmyndigheten vid huvuddelen av |
| ansökningarna ska samarbeta och att ett beslut kommer att fattas av Läke- |
| medelsverket i stället för att myndigheterna fattar var sitt beslut. |
| Det föreslås även att avgifter ska betalas till Läkemedelsverket för de |
| olika prövningar och studier som möjliggörs genom EU-förordningarna. |
| Lunds universitet framför att förslaget att det är Läkemedelsverket som |
| ska vara den myndighet som utfärdar tillstånd för kliniska studier är |
| positivt då det förenklar processen, samtidigt som detta med stor sannolik- |
| het kommer att försvåra och fördyra oberoende kliniska studier inom |
| akademin. Även regionerna Gävleborg, Värmland, Västmanland och |
| Örebro anför att forskningsbudgetar vid universitet, men även i regioner, |
| kan komma att belastas mer med de sannolikt ökade kostnader som |
| kommer att komma med det nya regelverket. Swedish Medtech anför att |
| de saknar en analys av hur den föreslagna regleringen av kliniska pröv- |
| ningar kommer att påverka företag, produktutveckling och innovations- |
| kraft. |
| När svensk rätt anpassats till EU-förordningarna, och då speciellt till |
| dessa förordningars bestämmelser om samordnade beslutsförfaranden för |
| kliniska prövningar, kommer processen för ansökan om att genomföra en |
| klinisk prövning eller prestandastudie att förenklas. Det samordnade |
| beslutsförfarandet torde vara positivt för sponsorn men även för Sveriges |
| attraktivitet som land att ansöka om att genomföra prövningar och studier |
| i. |
| Regeringen har beaktat remissinstansernas synpunkter vad gäller |
| avgifter. Avgifternas storlek kommer att beredas i ett senare skede och det |
| är därför svårt att i dagsläget göra en mer ingående analys av vilka konsek- |
| venser avgifterna kommer att innebära. |
| Swedish Medtech framför även att för att företag ska klara att uppfylla |
| kraven i förordningen måste möjligheten att genomföra kliniska prövning- |
370 | ar i samverkan med vård och omsorg förbättras i Sverige. Organisationen |
|
anser att hänsyn också måste tas till att systemet idag är uppbyggt före- Prop. 2020/21:172 trädesvis för kliniska läkemedelsprövningar och att utveckling och pröv-
ning av medicinteknik och läkemedel i stor utsträckning är väsensskilda. Regeringen presenterar varje mandatperiod en samlad proposition för att peka ut den forskningspolitiska inriktningen. Sverige är och ska fortsatt vara en ledande forskningsnation. I december 2020 presenterade regering- en den senaste forskningspolitiska propositionen Forskning, frihet, framtid
–kunskap och innovation för Sverige (prop. 2020/21:60).
De som utför sådana kliniska prövningar som inte genomförs i de syften
som förtecknas i artikel 62.1 i MDR-förordningen kommer att få ökade kostnader till följd av att ansökan även ska granskas vetenskapligt och uppfylla samtliga krav som ställs på kliniska prövningar. Avgifterna för granskningarna är ännu inte fastställda. Undantag från kraven kan meddel- as genom nationella föreskrifter eller beslut i enskilda fall. Kostnaderna för de som vill genomföra dessa prövningar bedöms vara relevanta i för- hållande till syftet, dvs. skydd för försökspersonernas rättigheter, säkerhet, värdighet och välbefinnande.
20.5.17 Kommuner
Det föreslås ingen ändring i sak vad gäller kommunernas tillsynsansvar. Det kan noteras att en ny ordning föreslås införas från och med den 1 juli 2021 som innebär en begränsning av vilken yrkesmässig hygienisk verk- samhet som ska anmälas till kommunen enligt förordningen (1998:899) om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd. Det tydliggörs där att kom- munens tillsyn över lokaler där allmänheten yrkesmässigt erbjuds hygien- isk behandling inte avser verksamheter som omfattas av den nya lagen om estetiska kirurgiska ingrepp och estetiska injektionsbehandlingar. Det innebär att kommunerna inte längre kommer att behöva utföra tillsyn över vissa verksamheter, samtidigt som sådana verksamheter inte längre behöver betala en tillsynsavgift till kommunerna.
20.5.18 Polismyndigheten och Kronofogdemyndigheten
Polismyndigheten ska på begäran av tillsynsmyndigheter lämna den hjälp som behövs när tillsynsmyndigheten vidtar åtgärder eller verkställer beslut enligt den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förord- ning om medicintekniska produkter.
Kronofogdemyndigheten kan också bistå med handräckning vid nämnda åtgärder.
Den här typen av bistånd från Polismyndigheten eller Kronofogdemynd- igheten kommer sannolikt endast att behövas i sällsynta fall. Eftersom antalet ärenden kan förväntas bli litet, bedömer regeringen att arbets- uppgiften kan tas om hand inom befintliga anslagsramar.
20.5.19 Patienter
Den största påverkan på patienterna beror precis som för många andra
aktörer givetvis på EU-förordningarna i sig. Genom att högre krav ställs
371
Prop. 2020/21:172 på produkterna och berörda aktörer och myndigheter bidrar det till en ökad säkerhet för patienterna, i vart fall när hela EU-regelverket är fullt funger- ande. Produkterna kan dock också komma att bli dyrare eftersom det kostar mer att sätta produkterna på marknaden till följd av de höjda kraven. Ytterligare en konsekvens kan bli ett minskat sortiment, att färre nya pro- dukter kommer ut på marknaden eller att befintliga produkter tas bort från den svenska marknaden, vilket bland annat TLV, Region Stockholm och Göteborgs universitet har anfört. Detta kan i slutändan drabba patienterna till viss del. Förhoppningen är dock att den nytta som är förenad med ökad patientsäkerhet väger tyngre. Regeringen avser att följa utvecklingen på marknaden och ta upp eventuella kraftiga förändringar inom EU.
372
När det gäller förslagen i propositionen så utgör de, som nämnts tidigare, främst anpassningar i svensk rätt men några kan vara av intresse att nämna. Det föreslås t.ex. att den information som ska ges i samband med bland annat implantatkort ska anges på svenska när en produkt tillhandahålls användare eller patient i Sverige (artikel 18.1 i MDR-förordningen). Det föreslås även att svenska ska användas av tillverkare i samband med korrigerande säkerhetsåtgärder (artikel 89.8 i MDR-förordningen). Förslagen underlättar för svenska patienter vid hanteringen av produkterna. Det föreslås också att Läkemedelsverket ska kunna besluta om undantag i enskilda fall.
I promemorian föreslås också att Läkemedelsverket ska vidta lämpliga åtgärder för att uppmuntra och göra det möjligt för bland annat patienter att rapportera misstänkta allvarliga tillbud till myndigheten. Detta syftar till att underlätta rapporteringen för patienterna.
Det föreslås också ett bemyndigande om möjlighet att meddela ytterlig- are föreskrifter för att skydda människors liv och hälsa. I den mån EU- förordningarna inte reglerat ett visst område kan svenska föreskrifter med- delas som skyddar patienter i Sverige.
Oavsett vad som gäller i dag så blir det genom MDR-förordningen tydligt att reprocessing är förbjudet så länge som det inte är tillåtet enligt nationell rätt. Tänkbara konsekvenser för patienterna skulle på sikt kunna vara en något dyrare vård och i värsta fall utebliven vård till följd av vård- givarnas ökade kostnader. Samtidigt kan patienterna eventuellt uppleva en ökad trygghet genom vetskapen att produkterna används i enlighet med tillverkarens syfte. Som nämnts i avsnitt 20.5.8 drar Socialstyrelsen i en rapport den huvudsakliga slutsatsen att det finns förutsättningar för att på ett patientsäkert sätt reprocessa och återanvända medicintekniska engångs- produkter i Sverige.
20.5.20 Domstolar och rättsväsendet i övrigt
I likhet med vad som gäller enligt nuvarande lagstiftning föreslås att beslut enligt förslaget till ny lag får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Eftersom EU-förordningarna innehåller fler krav och reglerar fler aktörer och produkter kan det leda till en viss ökning av mål. Därtill ska Läke- medelsverket kunna besluta om sanktionsavgifter och även det kan leda till en viss ökning av mål i allmän förvaltningsdomstol.
Vad gäller de allmänna domstolarna bedöms förslagen till ansvars- bestämmelser inte leda till någon väsentlig ökning av mål eller ärenden.
Förslagen i propositionen bedöms sammantaget endast leda till margin- Prop. 2020/21:172 ella ökningar av antalet mål och ärenden och endast till en försumbar
kostnadsökning för domstolarna. Denna slutsats bedöms som rimlig av Kammarrätten i Stockholm, som dock förutsätter att domstolarna vid behov tillförsäkras erforderliga resurser. Det bedöms inte heller att arbets- bördan för rättsväsendet i övrigt kommer att öka i stor utsträckning.
20.5.21Sveriges medlemskap i Europeiska unionen
Förslagen är en följd av Sveriges medlemskap i den Europeiska unionen och nödvändiga anpassningar med anledning av EU-förordningar.
20.5.22 Särskilt om konsekvenserna för berörda företag
Berörda företag
Företag som berörs är samma typ av företag inom medicinteknik som berörs av EU-förordningarna. Det är företag som faller under definitionen för en ekonomisk aktör t.ex. tillverkare, importörer, auktoriserade re- presentanter och distributörer (t.ex. apoteksbolag). Även läkemedelsföre- tag som tillverkar produkter som både består av medicinteknik och läke- medel kan påverkas. Exportföretag berörs också även om de inte är en ekonomisk aktör enligt definitionen. Företag som faller under definitionen för en hälso- och sjukvårdsinstitution berörs också.
Tidsåtgång och företagens administrativa kostnader
Det är först när föreskrifter meddelats med stöd av bemyndigandena i den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter som kraven på företagen kommer att framgå fullständigt. Det är därför svårt att i dagsläget bedöma hur stora företagens administrativa kostnader till följd av förslagen kommer att bli. Klart är att merparten av företagens ökade administrativa kostnader kommer att bero på EU-förordningarnas krav i sig och inte på förslagen i denna proposition.
Påverkan på konkurrensförhållanden
För det fall Sverige föreskriver högre avgifter än andra länder skulle detta kunna utgöra en konkurrensnackdel för de svenska företagen. Samtliga avgifter ska anmälas till kommissionen. Som tidigare nämnts lämnas inga förslag till belopp i propositionen.
Det föreslås sanktionsavgifter som en form av administrativ sanktion vid överträdelser av regelverket. För det fall andra länder inte väljer att införa sanktionsavgifter eller sätter andra nivåer skulle detta kunna påverka konkurrensförhållandena. Medlemsstaterna är skyldiga att anmäla bestämmelser om sanktioner till kommissionen senast den 25 februari 2021 och utan dröjsmål alla senare ändringar som påverkar dem.
Anmälda organ i Sverige måste betala avgifter för att utses och för den tillsyn som Läkemedelsverket utövar över dem. För det fall de begär
yttranden från Läkemedelsverket aktualiseras också en avgift enligt för-
373
Prop. 2020/21:172 ordningen (2017:932) om avgifter för anmälda organ för medicintekniska produkter. Om andra länder inte inför avgifter eller lika höga avgifter kan företag som hanterar medicintekniska produkter i de länderna få lägre kostnader vilket kan ge en konkurrensfördel.
20.5.23 Övriga konsekvenser
Propositionens bedömningar och förslag bedöms inte ha konsekvenser för det kommunala självstyret, jämställdheten, offentlig service i olika delar av landet eller för möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen.
Propositionens förslag kan ha påverkan på brottsligheten och det brotts- förebyggande arbetet såtillvida att tillsynen blir mer detaljerad och omfatt- ande, vilket i vart fall i viss mån borde kunna förebygga brottsliga handl- ingar och även gynna brottsförebyggande arbete.
Propositionens förslag kan även främja sysselsättning eftersom såväl myndigheter som företag kan vara i behov av fler anställda som kan tolka och tillämpa det nya regelverket.
För det fall regeringen väljer att gå vidare med förslaget om reprocessing så kan det ha en positiv effekt på miljön eftersom det innebär att engångs- produkter går att återanvända i vården.
21Författningskommentar
21.1Förslaget till lag med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om medicintekniska produkter
1 kap. Inledande bestämmelser
1 § Denna lag kompletterar Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG.
I lagen regleras även frågor som inte omfattas av EU-förordningen.
Paragrafen anger lagens innehåll. I första stycket anges att lagen innehåller kompletterande bestämmelser till EU-förordningen om medicintekniska produkter (MDR-förordningen). Hänvisningarna i lagen till MDR- förordningen är dynamiska och avser alltså förordningen i den vid varje tidpunkt gällande lydelsen.
I andra stycket finns en upplysning om att det i lagen även finns bestämmelser som inte omfattas av EU-förordningen. Till exempel finns det bestämmelser om tillsyn och sanktioner i 3 kap. och 5 kap.
Övervägandena finns i avsnitt 6.1.
2 § Termer och uttryck i denna lag har samma betydelse som i förordning (EU)
3742017/745.
Med produkter avses i denna lag, om inte annat anges, | Prop. 2020/21:172 |
– medicintekniska produkter, och |
|
– tillbehör till medicintekniska produkter. |
|
I paragrafen anges de termer och uttryck som används i lagen. I första stycket anges att de termer och uttryck som används i lagen ska förstås på samma sätt som i MDR-förordningen. Det innebär bland annat att defini- tionerna i artikel 2 i MDR-förordningen även gäller vid tillämpningen av lagen. Bland de termer som definieras i artikel 2 finns medicintekniska produkter, ekonomiska aktörer, unik produktidentifiering (UDI) och klinisk prövning. Också sådana termer och uttryck som används i MDR- förordningen utan att definieras där, ska tolkas och tillämpas på samma sätt när de förekommer i lagen.
I andra stycket framgår det att med produkter avses medicintekniska produkter och tillbehör till medicintekniska produkter. Definitioner på medicintekniska produkter och tillbehör till sådana produkter finns i artikel 2.1 och 2.2 i MDR-förordningen.
Övervägandena finns i avsnitt 6.2.
3 § I fråga om produkter som är avsedda för konsumenter eller som kan antas komma att användas av konsumenter gäller också produktsäkerhetslagen (2004:451).
Paragrafen innehåller en bestämmelse som upplyser om att för konsument- produkter som omfattas av den nya lagen gäller även produktsäkerhetslag- en. Ordet produkt är definierat i 2 §. Paragrafen motsvarar den som finns i 1 § lagen (1993:584) om medicintekniska produkter. Förarbetena till den paragrafen finns i propositionen Ny produktsäkerhetslag (prop. 2003/04:121) avsnitt 6.1.5 och 6.12 samt i författningskommentaren s. 205.
Övervägandena finns i avsnitt 13.1.
2 kap. Kliniska prövningar
Informerat samtycke för försökspersoner vars mening inte kan inhämtas
1 § För en försöksperson som, på grund av sjukdom, psykisk störning, försvagat hälsotillstånd eller något annat liknande förhållande, inte är beslutskompetent, är en god man eller förvaltare enligt 11 kap. 4 eller 7 § föräldrabalken, med behörighet att sörja för den enskildes person, den lagligen utsedda ställföreträdare som får ge informerat samtycke till en klinisk prövning på försökspersonens vägnar.
Paragrafen innehåller kompletterande bestämmelser till MDR-förord- ningen om informerat samtycke för personer vars mening inte kan inhämtas på grund av sjukdom, psykisk störning, försvagat hälsotillstånd eller något annat liknande förhållande.
Bestämmelser om information till försökspersoner och samtycke till att delta i en klinisk prövning finns i kapitel VI i MDR-förordningen. Av bestämmelserna i det kapitlet framgår att i de fall en försöksperson inte kan ge informerat samtycke till att delta i en klinisk prövning ska hans eller
hennes lagligen utsedda ställföreträdare ge sitt informerade samtycke.
375
Prop. 2020/21:172 | Paragrafen anger att för den försöksperson som saknar besluts- |
| kompetens på grund av sjukdom, psykisk störning, försvagat hälsotillstånd |
| eller något annat liknande förhållande så är en god man eller förvaltare |
| enligt 11 kap. 4 eller 7 § föräldrabalken, med behörighet att sörja för den |
| enskildes person, den lagligen utsedda ställföreträdare som får ge |
| informerat samtycke till prövningen på försökspersonens vägnar. Med |
| icke beslutskompetenta personer avses personer som saknar förmåga att |
| fatta beslut i fråga om att delta i en klinisk prövning. Enligt artikel 64.1 i |
| MDR-förordningen ska prövaren, dvs. den person som ansvarar för |
| genomförandet av en klinisk prövning på ett prövningsställe, respektera |
| uttryckliga önskemål från en försöksperson som inte är beslutskompetent |
| att vägra att delta i eller när som helst avsluta sitt eget deltagande i den |
| kliniska prövningen. Detta under förutsättning att den beslutsoförmögne |
| har förmåga att inta en ståndpunkt och bedöma den information om |
| prövningen som avses i artikel 63.2 i MDR-förordningen. |
| Paragrafen medger dock inte att en klinisk prövning utförs om en |
| beslutsoförmögen person ger uttryck för att inte vilja delta i en sådan pröv- |
| ning. Detta gäller även en beslutsoförmögen person som inte har förmåga |
| att inta en ståndpunkt eller bedöma informationen om prövningen. Prövare |
| ska således alltid beakta den beslutsoförmögnas inställning till prövningen |
| om sådan kan uttryckas. |
| Av 1 kap. 1 § framgår att nu aktuella lag kompletterar MDR-förordning- |
| en. Det är således en god man eller förvaltare som är den lagligen utsedda |
| ställföreträdaren som enligt nämnda förordning ska ge det informerade |
| samtycket. |
| Paragrafen utformas enligt Lagrådets förslag. Regleringen motsvarar |
| vad som ska gälla enligt 7 kap. 3 § lagen (2018:1272) om ändring i |
| läkemedelslagen (2015:315). |
| Övervägandena finns i avsnitt 10.10. |
| Informerat samtycke för försökspersoner som är underåriga |
| 2 § För en försöksperson som är underårig är vårdnadshavarna de lagligen |
| utsedda ställföreträdare som får ge informerat samtycke till en klinisk prövning på |
| försökspersonens vägnar. En underårig försöksperson som har fyllt 15 år ska också |
| själv ge sitt informerade samtycke till att delta i den kliniska prövningen, under |
| förutsättning att den underårige inser vad prövningen innebär för honom eller |
| henne. Ett sådant informerat samtycke ska inhämtas i enlighet med vad som |
| regleras om en försöksperson i artikel 63.1 i förordning (EU) 2017/745. |
| Paragrafen innehåller kompletterande bestämmelser till MDR-förord- |
| ningen om informerat samtycke för försökspersoner som är underåriga. |
| I bestämmelsen föreskrivs det att för en underårig försöksperson är det |
| vårdnadshavarna som är de lagligen utsedda ställföreträdarna som får |
| lämna informerat samtycke till att den underårige får delta i en klinisk |
| prövning. Om den underårige försökspersonen har två vårdnadshavare ska |
| vårdnadshavarna bestämma tillsammans (6 kap. 13 § föräldrabalken). |
| Båda vårdnadshavarna ska då samtycka till den underåriges deltagande i |
| den kliniska prövningen. Av 6 kap. 11 § föräldrabalken följer att vårdnads- |
| havaren vid utövandet av sin bestämmanderätt i takt med barnets stigande |
| ålder och utveckling ska ta allt större hänsyn till barnets synpunkter och |
376 | önskemål. Det följer av artikel 65 c i MDR-förordningen att prövaren ska |
respektera uttryckliga önskemål från en underårig om att vägra delta eller Prop. 2020/21:172 avsluta sitt deltagande i den kliniska prövningen. Detta under förutsättning
att den underårige har förmåga att inta en ståndpunkt och bedöma informa- tionen om prövningen.
Det är vårdnadshavarna som är de lagligen utsedda ställföreträdare som |
|
enligt MDR-förordningen ska ge det informerade samtycket. Enligt be- |
|
stämmelsen ska den som fyllt 15 år men inte 18 år och som inser vad den |
|
kliniska prövningen innebär för hans eller hennes del, lämna sitt in- |
|
formerade samtycke till att delta i en klinisk prövning. Det är alltså endast |
|
i de fall då personen inte inser vad den kliniska prövningen innebär för |
|
hans eller hennes del som hans eller hennes samtycke inte behövs. Det |
|
informerade samtycket ska inhämtas i enlighet med artikel 63.1 i MDR- |
|
förordningen. Om en försöksperson under loppet av en prövning blir |
|
myndig ska denne, enligt artikel 65 i, lämna sitt informerade samtycke |
|
innan han eller hon kan fortsätta sitt deltagande i prövningen. I de fall en |
|
underårig har lämnat sitt informerade samtycke till att delta i prövningen |
|
behöver inte ett nytt samtycke inhämtas när personen blivit myndig utan |
|
det tidigare lämnade samtycket fortsätter att gälla. |
|
Övervägandena finns i avsnitt 10.9. |
|
Ersättningsgarantier |
|
3 § Sponsorn för en klinisk prövning är skyldig att genom försäkring eller på |
|
annat sätt garantera att försökspersonen får ersättning om sponsorn eller prövaren |
|
blir skyldig att betala sådan. Skadeskyddet eller ersättningsgarantin ska vara |
|
förenlig med riskens karaktär och omfattning. |
|
Paragrafen innehåller ett krav på att sponsorn, dvs. den person, företag, |
|
institution eller organisation som ansvarar för att inleda, genomföra och |
|
ordna finansieringen av en klinisk prövning, ska vara skyldig att genom |
|
försäkring eller på annat sätt garantera att försökspersonen får ersättning |
|
om sponsorn eller prövaren blir skyldig att betala sådan. Skadeskyddet |
|
eller ersättningsgarantin ska vara förenlig med riskens karaktär och |
|
omfattning. Bestämmelsen är en anpassning av svensk rätt till artikel 69 i |
|
MDR-förordningen. Frågan om skadeskyddet eller ersättningsgarantin är |
|
förenlig med riskens karaktär och omfattning i det enskilda fallet är en |
|
fråga som får bedömas vid tillståndsprövningen av en ansökan om att få |
|
genomföra en klinisk prövning. |
|
Ordet sponsor är definierat i artikel 2.49 i samma förordning. En liknan- |
|
de bestämmelse om ersättningsgarantier vid kliniska läkemedelsprövning- |
|
ar finns i 7 kap. 6 § lagen (2018:1272) om ändringar i läkemedelslagen |
|
(2015:315). Den bestämmelsen ska träda i kraft den dag som regeringen |
|
bestämmer. |
|
I 7 kap. 13 § denna lag finns ett bemyndigade som ger regeringen eller |
|
den myndighet som regeringen bestämmer möjlighet att meddela före- |
|
skrifter om kravet i denna bestämmelse. |
|
Övervägandena finns i avsnitt 10.13. |
|
Tillstånd att genomföra en klinisk prövning |
|
4 § Den myndighet som regeringen bestämmer prövar frågor om |
|
1. tillstånd att genomföra en klinisk prövning, och | 377 |
|
Prop. 2020/21:172 2. väsentliga ändringar av en sådan prövning.
Bestämmelser om den etiska granskningen av en ansökan eller anmälan av en klinisk prövning finns i lagen (2021:000) med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om medicintekniska produkter.
I paragrafen ges regeringen möjlighet att utse en myndighet som ska pröva frågor om tillstånd att genomföra en klinisk prövning. I paragrafens första stycke anges att frågor om tillstånd att genomföra en klinisk prövning och frågor om väsentlig ändring av redan meddelat tillstånd ska prövas av den myndighet som regeringen bestämmer.
Med tillstånd till att genomföra en klinisk prövning avses förfarande om godkännande av en ansökan enligt artikel 70.7 b i MDR-förordningen. Det avser även valideringsbeslut enligt artikel 70.7 a samma förordning. Under vilka förutsättningar en väsentlig ändring får införas i en klinisk prövning regleras i artikel 75 i MDR-förordningen.
I andra stycket, som utformas efter synpunkter från Lagrådet, finns det en upplysning om att bestämmelser om den etiska granskningen av en ansökan eller anmälan av en klinisk prövning finns i lagen med komplett- erande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om medicintekniska produkter.
Att Etikprövningsmyndigheten ska utföra den etiska granskningen av ansökningar om kliniska prövningar och därefter besluta om yttrande framgår av 4 och 5 §§ den lagen, se avsnitt 2.4 och författningskom- mentaren till den lagen i avsnitt 21.4.
Övervägandena finns i avsnitt 10.1–10.4.
Bevarande av dokumentation
5 § Den dokumentation som avses i kapitel III avsnitt 3 i bilaga XV till förordning (EU) 2017/745 ska hållas tillgänglig för de behöriga myndigheterna under den tid som anges i bilagan även om sponsorn, dennes kontaktperson eller den rättsliga företrädaren försätts i konkurs, går i likvidation eller upphör med sin verksamhet. Sponsorn, dennes kontaktperson eller den rättsliga företrädaren ska i sådana fall anmäla till den myndighet som regeringen bestämmer vem som ansvarar för arkiveringen av handlingarna och var de förvaras.
Paragrafen innehåller bestämmelser om att viss dokumentation ska hållas tillgänglig för behöriga myndigheter om sponsorn, dennes kontaktperson eller den rättsliga företrädaren försätts i konkurs, går i likvidation eller upphör med sin verksamhet. Bestämmelsen är en anpassning av svensk rätt till kapitel III avsnitt 3 i bilaga XV till MDR-förordningen. Behöriga myndigheter är de myndigheter som medlemsstaterna utser enligt artikel
101i MDR-förordningen. Dessa myndigheter ska ansvara för genomför- andet av den förordningen. I Sverige utses behörig myndighet i förordning. Begreppet sponsor behandlas i författningskommentaren till 2 kap. 3 §. Bestämmelser om kontaktpersoner och rättsliga företrädare finns i artikel 62.2 i MDR-förordningen. Ytterligare regleringar om rättsliga företrädare och kontaktpersoner finns i 7 kap. 13 §, se författningskommentaren till den bestämmelsen.
Övervägandena finns i avsnitt 9.9.
378
Krav för andra kliniska prövningar | Prop. 2020/21:172 |
6 § Bestämmelserna om kliniska prövningar i förordning (EU) 2017/745, denna |
|
lag och föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen ska även gälla för en |
|
klinisk prövning som inte genomförs i något av de syften som anges i artikel 62.1 |
|
i förordning (EU) 2017/745. För dessa prövningar krävs tillstånd i enlighet med |
|
artikel 70.7 b i förordningen. |
|
Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela |
|
föreskrifter om undantag från kraven som följer av första stycket. |
|
Den myndighet som regeringen bestämmer får i enskilda fall besluta om |
|
undantag från kraven som följer av första stycket. Ett sådant beslut får förenas med |
|
villkor. |
|
Paragrafen innehåller bestämmelser om sådana prövningar som inte |
|
genomförs i de syften som anges i artikel 62.1 i MDR-förordningen. |
|
I artikel 82.1 i MDR-förordningen anges det att de kliniska prövningar |
|
som inte genomförs i något av de syften som förtecknas i artikel 62.1 ska |
|
följa bestämmelserna i artikel 62.2, 62.3, 62.4 b, c, d, f, h och l samt 62.6. |
|
Därmed ska dessa prövningar genomgå vetenskaplig och etisk granskning |
|
och får genomföras endast om etikprövningen inte resulterat i ett negativt |
|
yttrande (artikel 62.3 och 62.4 b). I första stycket anges det att även dessa |
|
prövningar ska uppfylla de krav som ställs på kliniska prövningar i MDR- |
|
förordningen, denna lag och föreskrifter som har meddelats i anslutning |
|
till lagen och att tillstånd ska meddelas i enlighet med artikel 70.7 b i |
|
MDR-förordningen innan en klinisk prövning får påbörjas. |
|
I andra stycket bemyndigas regeringen eller den myndighet som |
|
regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om undantag från kraven i |
|
första stycket. Sådana undantag kan därmed föreskrivas för vissa typer av |
|
prövningar. |
|
I tredje stycket regleras att den myndighet som regeringen bestämmer i |
|
enskilda fall ska få besluta om undantag från kraven i första stycket. Ett |
|
sådant beslut ska få förenas med villkor. Sådana villkor kan t.ex. gälla krav |
|
på spårbarhet eller distribution. |
|
Övervägandena finns i avsnitt 10.14. |
|
3 kap. Tillsyn
1 § Tillsyn över efterlevnaden av förordning (EU) 2017/745, denna lag och de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen utövas av den eller de myndigheter som regeringen bestämmer.
Bestämmelsen innebär att tillsyn över MDR-förordningen, denna lag och de föreskrifter som meddelas med stöd av lagen utövas av den eller de myndigheter som regeringen bestämmer.
Övervägandena finns i avsnitt 11.1.
2 § En tillsynsmyndighet har rätt att för tillsynen på begäran få de upplysningar och handlingar som behövs och få tillträde till områden, lokaler och andra utrymmen, dock inte bostäder, där produkter hanteras eller där kliniska prövningar utförs. Om det behövs för tillsynen, får myndigheten göra undersökningar och ta prover. För kostnader på grund av undersökningar eller för uttagna prover betalas inte ersättning.
379
Prop. 2020/21:172 I paragrafen finns bestämmelser om de befogenheter som en tillsyns- myndighet kan utnyttja i tillsynsarbetet. Paragrafen motsvarar 12 § lagen om medicintekniska produkter. Förarbeten till den bestämmelsen finns i prop. 1992/93:175 s. 52.
380
Övervägandena finns i avsnitt 11.1.
3 § En tillsynsmyndighet får besluta de förelägganden som behövs för att förordning (EU) 2017/745, denna lag och de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen ska följas. En tillsynsmyndighet får också besluta om förelägganden om tillträde till områden, lokaler och andra utrymmen enligt 2 § vägras.
Ett beslut om föreläggande får förenas med vite.
Med stöd av paragrafen får en tillsynsmyndighet meddela de föreläggand- en som behövs för att EU-förordningen, lagen och de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen ska följas. Ett beslut om föreläggande kan innebära att adressaten ska vidta en viss åtgärd (påbud) eller avstå från att vidta en viss åtgärd (förbud). Tillsynsmyndigheten får också besluta om förelägganden om myndigheten vägras tillträde till områden, lokaler och andra utrymmen enligt 2 §.
För att sanktionera sina beslut får tillsynsmyndigheten enligt andra stycket förena beslut om föreläggande med vite. Allmänna bestämmelser om vite finns i lagen (1985:206) om viten. Att myndighetens beslut får överklagas följer av 6 kap. 2 §.
Övervägandena finns i avsnitt 11.1.
Hjälp av Polismyndigheten eller Kronofogdemyndigheten
4 § På begäran av en tillsynsmyndighet ska Polismyndigheten lämna den hjälp som behövs när tillsynsmyndigheten vidtar åtgärder eller verkställer beslut som har meddelats med stöd av förordning (EU) 2017/745 eller denna lag eller de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen, om
1.det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden inte kan utföras utan att en polismans särskilda befogenheter enligt 10 § polislagen (1984:387) behöver tillgripas, eller
2.det annars finns synnerliga skäl.
I paragrafen finns bestämmelser om tillsynsmyndighetens rätt att begära biträde av Polismyndigheten i sin tillsyn.
I bestämmelsen anges det att på begäran av tillsynsmyndigheten ska Polismyndigheten lämna den hjälp som tillsynsmyndigheten behöver för att vidta åtgärder eller verkställa beslut som myndigheten fattat. Hjälp från Polismyndigheten får begäras i situationer där det finns ett verkligt behov av polismans särskilda befogenheter att använda våld. Det är den begärande tillsynsmyndigheten som ska pröva om förutsättningar finns att begära hjälp av Polismyndigheten. Av punkt 1 följer att hjälp av Polis- myndigheten får begäras om sådana särskilda omständigheter finns som gör att det kan befaras att åtgärden inte kan utföras utan att polismans sär- skilda befogenheter att använda våld enligt 10 § polislagen (1984:387) behöver tillgripas. Tillsynsmyndigheten kan t.ex. begära hjälp av Polis- myndigheten när aktören vägrar tillträde till lokalerna. Enligt punkt 2 kan tillsynsmyndigheten begära hjälp av Polismyndigheten om det annars finns synnerliga skäl. Synnerliga skäl kan föreligga om det finns en över-
hängande risk för att produkter eller handlingar kommer att förstöras och Prop. 2020/21:172 det inte är möjligt att avvakta tills att verkställigheten löses på annat sätt.
Övervägandena finns i avsnitt 11.2.
5 § En tillsynsmyndighet får begära sådan handräckning av Kronofogdemyndig- heten som behövs när tillsynsmyndigheten vidtar åtgärder eller verkställer beslut som har meddelats med stöd av förordning (EU) 2017/745 eller denna lag eller de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen.
Vid handräckning gäller bestämmelserna i utsökningsbalken om verkställighet av förpliktelser som inte avser betalningsskyldighet, avhysning eller avlägsnande.
I paragrafen finns bestämmelser om att tillsynsmyndigheten får begära biträde av Kronofogdemyndigheten i sin tillsyn.
Av första stycket följer att tillsynsmyndigheten i stället för att begära hjälp av Polismyndigheten kan begära handräckning av Kronofogde- myndigheten. Det kan t.ex. bli aktuellt om myndigheten behöver avlägsna fysiska hinder för att kunna genomföra en kontroll.
Vid handräckning gäller enligt andra stycket bestämmelserna i utsök- ningsbalken om verkställighet av förpliktelser som inte avser betalnings- skyldighet, avhysning eller avlägsnande. Det innebär att bestämmelserna i 16 kap. 11–12 a §§ utsökningsbalken ska tillämpas, men också fler be- stämmelser i samma balk, som t.ex. 2 kap. 17 §, där det anges bl.a. vilka befogenheter en förrättningsman har.
Övervägandena finns i avsnitt 11.2.
4 kap. Avgifter
Avgifter för ansökan och anmälan
1 § En avgift ska betalas av den som
1.ansöker i Sverige om att utses till anmält organ eller som ansöker om utvidgning eller andra ändringar beträffande utseendet av ett anmält organ och anmälan till Europeiska kommissionen av sådana ändringar,
2.ansöker om att få genomföra en klinisk prövning,
3.anmäler att en klinisk prövning ska utföras för att ytterligare utvärdera en CE- märkt produkt inom ramen för produktens avsedda ändamål,
4.anmäler väsentliga ändringar av en klinisk prövning, eller
5.ansöker om tillstånd att enligt artikel 59 i förordning (EU) 2017/745 i Sverige släppa ut en specifik produkt på marknaden eller ta den i bruk trots att de förfaranden som avses i artikel 52 i förordningen inte har genomförts.
I paragrafen regleras när ansöknings- och anmälningsavgift ska betalas. |
|
Enligt punkt 1 ska den som i enlighet med artikel 38 i MDR-förordning- |
|
en ansöker om att utses till anmält organ betala en avgift. Ett anmält organ |
|
är en oberoende organisation som kan vara såväl statlig som privat. An- |
|
mälda organ granskar och utvärderar medicintekniska produkter åt till- |
|
verkare och utfärdar intyg om produkten i fråga uppfyller de krav organet |
|
har att granska. I Sverige är Läkemedelsverket i dag ansvarig myndighet |
|
för anmälda organ. Organisationer som önskar utses till anmälda organ |
|
ansöker om detta hos myndigheten och får enligt punkt 1 betala en ansök- |
|
ningsavgift. Avgift ska även betalas om ett anmält organ ansöker om ut- |
|
vidgning av utseendet eller ändringar beträffande utseendet av ett anmält |
|
organ. Avgift ska även betalas för anmälan till kommissionen av sådana | 381 |
Prop. 2020/21:172 ändringar (jfr artikel 46 i MDR-förordningen). Ordet utseende är vanligt förekommande när det gäller anmälda organ. Med utseende avses i korthet de typer av produkt (koder) för vilka ett anmält organ har utsetts att be- döma om de överensstämmer med kraven i EU-förordningen. När ett an- mält organ utses så omfattar utseendet även vilka förfarandena för bedöm- ning av överensstämmelse som det anmälda organet kommer att använda och inom vilka kompetensområden som det organet kan bedöma.
382
Enligt punkt 2 ska den som ansöker om tillstånd till klinisk prövning av produkter betala en avgift. Därmed avses sådana ansökningar som ska godkännas enligt artikel 70.7 b i MDR-förordningen. Enligt samma punkt ska en avgift också betalas av den som ansöker om att få genomföra klin- iska prövningar av produkter i klass I eller icke-invasiva produkter i klass IIa eller klass IIb enligt artikel 70.7 a i MDR-förordningen. Punkten om- fattar även ansökningar som involverar flera medlemsstater i s.k. samordn- ade förfaranden som regleras i artikel 78 i MDR-förordningen. Detta med tanke på att det i artikel 78 hänvisas till artikel 70. Även ansökningar om tillstånd att utföra en sådan klinisk prövning som avses i artikel 82.1 i MDR-förordningen kommer att omfattas av avgiftsskyldigheten i denna punkt.
Enligt punkt 3 ska en avgift betalas av den som anmäler om att få genom- föra en klinisk prövning i enlighet med artikel 74 i MDR-förordningen. Sådan prövning görs för att ytterligare utvärdera en produkts avsedda ändamål även om produkten redan är satt på marknaden och CE-märkt.
Enligt punkt 4 ska en avgift betalas av den som anmäler om att få genom- föra en väsentlig ändring av en klinisk prövning i enlighet med artikel 75 i MDR-förordningen.
Punkt 5 innebär att en avgift ska betalas av den som ansöker om s.k. dispens där den behöriga myndigheten kan medge att en produkt släpps ut på marknaden eller tas i bruk trots att ett förfarande för att bedöma om produkten överensstämmer med kraven i MDR-förordningen inte har genomförts. Sådana undantag kan enligt artikel 59 i MDR-förordningen bara medges av skäl som rör folkhälsa eller patienters säkerhet eller hälsa.
Övervägandena finns i avsnitt 14.
Årsavgift
2 § En årsavgift ska betalas av
1.en sådan ekonomisk aktör som anges i föreskrifter som har meddelats med stöd av andra stycket och som registrerar verksamhet i Sverige,
2.en tillverkare av sådana produkter som i fråga om användningen står medicin- tekniska produkter nära enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av 7 kap.
1§,
3.en reprocessare av engångsprodukter i Sverige om denna verksamhet inte ut- förs inom hälso- och sjukvården eller av hälso- och sjukvårdspersonal, och
4.ett anmält organ som har utsetts av den ansvariga myndigheten för anmälda organ i Sverige.
Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela före- skrifter om vilka ekonomiska aktörer som ska betala årsavgift enligt första stycket 1.
Paragrafen anger i vilka fall årsavgift ska betalas. Med ekonomisk aktör enligt första stycket punkt 1 avses samma sak som i MDR-förordningen,
dvs. en tillverkare av en produkt eller en specialanpassad produkt, en aukt- | Prop. 2020/21:172 |
oriserad representant för en tillverkare utanför Europeiska ekonomiska |
|
samarbetsområdet (EES), en importör av en produkt, en distributör av en |
|
produkt, eller aktörer som enligt artikel 22.1 och 22.3 i MDR-förordningen |
|
tillhandahåller modulsammansatta medicintekniska produkter och vårdset, |
|
dvs. en kombination av artiklar som har förpackats tillsammans och |
|
släppts ut på marknaden för att användas för ett specifikt medicinskt ända- |
|
mål. Det är endast de ekonomiska aktörer som anges i föreskrifter som har |
|
meddelats med stöd av bemyndigandet i andra stycket som kommer att |
|
behöva betala årsavgift. |
|
Med att registrera verksamhet i Sverige avses att en ekonomisk aktör |
|
registrerar pågående verksamhet i Sverige antingen via den europeiska |
|
databasen för medicintekniska produkter (Eudamed) i enlighet med be- |
|
stämmelser i MDR-förordningen eller enligt nationella krav på registrer- |
|
ing. Avgiften ska således betalas av en ekonomisk aktör som har pågående |
|
verksamhet som kräver en registrering. Om en ekonomisk aktör upphör |
|
med sin verksamhet krävs det inte längre någon registrering. Då ska inte |
|
heller någon årsavgift betalas. |
|
Om det enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av 7 kap. 1 § |
|
föreskrivs att kraven i MDR-förordningen ska omfatta även andra pro- |
|
dukter än de som omfattas av MDR-förordningen ska tillverkare av sådana |
|
artiklar betala en årsavgift enligt punkt 2. |
|
Med ”reprocessing” avses de åtgärder som vidtas för att en begagnad |
|
produkt ska vara säker att återanvända, t.ex. rengöring, desinfektion, steril- |
|
isering och relaterade åtgärder samt provning och återställande av den be- |
|
gagnade produktens tekniska och funktionella säkerhet. Bestämmelser om |
|
reprocessing finns bland annat i artikel 17 i MDR-förordningen. En |
|
”reprocessare” enligt punkt 3 är en aktör som utför sådana åtgärder. Det |
|
kan t.ex. vara fråga om ett företag som på begäran av en hälso- och sjuk- |
|
vårdsinstitution rengör begagnade produkter så att de går att återanvända |
|
(mer information om reprocessing finns i författningskommentaren till |
|
7 kap. 4 §). Avgift tas ut av den som bedriver reprocessing i Sverige. |
|
Begreppet hälso- och sjukvårdsinstitution behandlas i författningskom- |
|
mentaren till 7 kap. 3 § och i avsnitt 6.2. |
|
En årsavgift ska inte tas ut av en reprocessare som utför reprocessing |
|
inom hälso- och sjukvården eller då detta görs av hälso- och sjukvårds- |
|
personal. Detta till följd av att Inspektionen för vård och omsorg (IVO) |
|
kommer att utföra tillsyn av den verksamheten och IVO:s arbete är inte |
|
avgiftsbelagt. |
|
Enligt punkt 4 ska en årsavgift också betalas av ett anmält organ som har |
|
utsetts till anmält organ av den ansvariga myndigheten i Sverige. Läke- |
|
medelsverket är i dag den ansvariga myndigheten. |
|
I andra stycket ges regeringen eller den myndighet som regeringen |
|
bestämmer rätt att meddela föreskrifter om vilka ekonomiska aktörer som |
|
ska betala årsavgift. I dessa föreskrifter kan det därmed anges att det är |
|
tillverkare, distributörer, importörer eller någon annan ekonomisk aktör |
|
som ska betala årsavgift. |
|
Storleken på avgifterna preciseras i förordning eller myndighetsföre- |
|
skrift med stöd av bemyndigandet i 4 §, se författningskommentaren till |
|
den bestämmelsen. |
|
Övervägandena finns i avsnitt 14. | 383 |
Prop. 2020/21:172 Avgifter för intyg, yttranden och rådgivning
3 § En avgift ska betalas av
1.en ekonomisk aktör som begär att få ett exportintyg utfärdat av den behöriga myndigheten,
2.en ekonomisk aktör med anledning av provtagning och undersökning av prover i aktörens verksamhet, och
3.ett anmält organ som begär yttranden eller rådgivning av den behöriga myndigheten i Sverige.
I paragrafen anges i vilka fall som avgifter för intyg, yttranden och rådgivning ska betalas. Enligt punkt 1 ska en ekonomisk aktör som begär att få ett exportintyg hos den behöriga myndigheten betala en avgift. Med ekonomisk aktör avses samma aktörer som anges i 2 §. Med behörig myndighet avses den myndighet som regeringen utsett i förordning.
Enligt punkt 2 ska en avgift även betalas av ekonomiska aktörer vars verksamhet som inom ramen för den behöriga myndighetens tillsyn blir föremål för provtagning och undersökning av prover.
Enligt punkt 3 ska en avgift även betalas av anmälda organ som begär yttranden från den behöriga myndigheten. För vissa produkttyper krävs att det anmälda organet begär ett vetenskapligt yttrande från behörig myndig- het eller Europeiska läkemedelsmyndigheten innan det anmälda organet utfärdar ett intyg om överensstämmelse (så kallat särskilt förfarande). Detta gäller för medicintekniska produkter som innehåller en läkemedels- substans (avsnitt 5.2 kapitel II i bilaga IX till MDR-förordningen) och medicintekniska produkter som består av substanser eller kombinationer av substanser som absorberas av eller sprids lokalt i människokroppen (avsnitt 5.4 kapitel II i bilaga IX till MDR-förordningen). För medicin- tekniska produkter som tillverkas med användning eller genom integrering av vävnader eller celler av mänskligt ursprung eller derivat därav som är icke-viabla ska ett vetenskapligt yttrande inhämtas från behörig myndighet för mänskliga vävnader och celler (avsnitt 5.3.1 kapitel II i bilaga IX till MDR-förordningen). Punkt 3 omfattar även avgifter för andra yttranden som anmälda organ begär in. Enligt denna punkt ska även anmälda organ som begär rådgivning betala en avgift. Någon avgift för enklare frågor är inte avsedd. Det blir upp till den behöriga myndigheten att avgöra om en avgift ska tas ut. Storleken på avgifterna kommer att preciseras i förord- ning med stöd av bemyndigandet i 4 §.
Övervägandena finns i avsnitt 14.
Föreskrifter om avgifter
4 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om storleken på de avgifter som avses i detta kapitel samt om betalning av sådana avgifter.
| Med stöd av bemyndigandet får regeringen eller den myndighet som reger- |
| ingen bestämmer meddela föreskrifter om storleken på avgifterna samt om |
| betalningen av avgifterna. Inom ramen för bemyndigandet finns det |
| möjlighet att föreskriva att en avgift får sättas ned eller att avgiftsbefrielse |
| får medges. Föreskrifter om betalning av avgifter kan exempelvis omfatta |
| bestämmelser om att avgifter ska betalas efter debitering. |
384 | Övervägandena finns i avsnitt 14. |
5 kap. Sanktioner | Prop. 2020/21:172 |
Ansvar
1 § Till böter eller fängelse i högst ett år döms den som med uppsåt eller av oaktsamhet släpper ut en produkt på marknaden eller tillhandahåller en sådan produkt i Sverige utan att
1.produkten uppfyller de krav och villkor som gäller enligt artikel 5 i förordning (EU) 2017/745, eller
2.de språkkrav uppfylls som gäller enligt föreskrifter som har meddelats av regeringen med stöd av 7 kap. 8 § och som avser den information om en produkt som ska tillhandahållas eller lämnas till användare eller patienter i Sverige.
I ringa fall ska det inte dömas till ansvar.
I paragrafen straffbeläggs överträdelser av vissa bestämmelser i MDR- förordningen, som begås med uppsåt eller av oaktsamhet.
I första stycket punkt 1 anges att den som släpper ut en produkt eller tillhandahåller en produkt utan att den uppfyller kraven i artikel 5 i MDR- förordningen kan dömas till böter eller fängelse i högst ett år. Av artikel 5 i MDR-förordningen framgår det att en produkt ska uppfylla de allmänna krav på säkerhet och prestanda som anges bilaga I till MDR-förordningen. Bland de krav som anges i den bilagan finns krav på att tillverkarna ska ha riskhanteringssystem och därmed bland annat upprätta riskhanteringsplan- er för varje produkt. Därutöver finns det krav på produkternas konstruk- tion, på tillverkningen och krav på den information som ska lämnas till- sammans med produkten.
Av punkt 2 framgår att straffbestämmelsen också omfattar den som släpper ut eller tillhandahåller en produkt utan att tillhandahålla eller lämna information om produkten till användare eller patienter på det språk som föreskrivs i förordning. Sådana föreskrifter meddelas med stöd av be- myndigandet i 7 kap. 8 §. Den information om produkten som ska uppfylla språkkraven är information till patienter, bruksanvisningar och säkerhets- meddelanden till marknaden. Ordet användare är definierat i artikel 2.37 i MDR-förordningen. I den bestämmelsen framgår att med användare så av- ses hälso- och sjukvårdspersonal eller en lekman som använder en pro- dukt.
Av andra stycket framgår att det inte ska dömas till ansvar i ringa fall. Bedömningen av om gärningen kan anses som ringa ska göras med hänsyn till samtliga omständigheter. Till exempel kan mindre avvikelser av pro- duktens märkning anses som ringa fall.
Övervägandena finns i avsnitt 15.1.1.
2 § Till böter eller fängelse i högst två år döms den som med uppsåt eller av oaktsamhet påbörjar eller genomför en klinisk prövning
1.utan tillstånd,
2.utan att ha lämnat in en ansökan eller anmälan enligt artikel 70.1, 74, 75 eller
82.1 i förordning (EU) 2017/745,
3.i strid med villkor som anges i beslut om tillstånd, beslut avseende etisk granskning i enlighet med artikel 70.7 a eller 74 i förordning (EU) 2017/745 eller
iett yttrande avseende etisk granskning i enlighet med artikel 75 eller 82.1 i samma förordning i det fall den myndighet som prövar frågor enligt 2 kap. 4 § inte har fattat beslut i frågan, eller
385
Prop. 2020/21:172 | 4. i strid med ett negativt yttrande avseende etisk granskning i enlighet med |
| artikel 70.7 a, 74, 75 eller 82.1 i förordning (EU) 2017/745 i det fall den myndighet |
| som prövar frågor enligt 2 kap. 4 § inte har fattat beslut i frågan. |
| I ringa fall ska det inte dömas till ansvar. |
| Paragrafen innehåller straffbestämmelser om att otillåtet påbörja eller |
| genomföra en klinisk prövning. Gärningen ska ha begåtts med uppsåt eller |
| av oaktsamhet. I första stycket punkt 1 finns en bestämmelse om straff för |
| den som påbörjar eller genomför en klinisk prövning utan tillstånd. Sådant |
| tillstånd kan meddelas med stöd av artikel 70.7 b i MDR-förordningen |
| eller som ett valideringsbeslut enligt artikel 70.7 a samma förordning. Av |
| punkt 2 framgår det att även den som påbörjar eller genomför en klinisk |
| prövning utan att ha lämnat in en ansökan eller anmälan till behörig |
| myndighet i enlighet med artikel 70.1, 74, 75 eller 82.1 i MDR-förord- |
| ningen omfattas av straffbestämmelsen. Enligt punkt 3, som utformas efter |
| synpunkter från Lagrådet, omfattar straffansvaret också den som påbörjar |
| eller genomför en klinisk prövning i strid med villkor som anges i ett |
| beslut. Det kan vara ett villkor som anges i det tillstånd som meddelats |
| enligt artikel 70.7 a eller 70.7 b av den myndighet som med stöd av 2 kap. |
| 4 § utsetts av regeringen att pröva frågor om kliniska prövningar. Det kan |
| även vara villkor som Etikprövningsmyndigheten har meddelat efter sin |
| etiska granskning i enlighet med artikel 70.7 a eller 74. Det kan även vara |
| sådana villkor som Etikprövningsmyndigheten har meddelat efter sin |
| etiska granskning i enlighet med artikel 75 eller 82.1 och där den |
| myndighet som med stöd av 2 kap. 4 § utsetts av regeringen att pröva |
| frågor om kliniska prövningar inte meddelat ett beslut som omfattar den |
| etiska granskningen. |
| Av punkt 4 framgår det att straffansvaret även omfattar den som påbörjar |
| eller genomför en klinisk prövning trots att ansökan eller anmälan har |
| resulterat i ett negativt yttrande avseende etisk granskning i enlighet med |
| artikel 70.7 a, 74, 75 eller 82.1 i det fall den myndighet som prövar frågor |
| enligt 2 kap. 4 § inte har fattat beslut i frågan. |
| Enligt artikel 82.1 i MDR-förordningen ska en ansökan om klinisk pröv- |
| ning som inte genomförs i något av de syften som förtecknas i artikel 62.1 |
| i MDR-förordningen granskas ur ett etiskt perspektiv. Enligt 2 kap. 6 § ska |
| bestämmelserna om kliniska prövningar i MDR-förordningen, denna lag |
| och föreskrifter som meddelats med stöd av lagen även gälla för prövning- |
| ar som inte ska genomförs i något av de syften som förtecknas i artikel |
| 62.1 i MDR-förordningen. För dessa prövningar krävs det även ett tillstånd |
| i enlighet med artikel 70.7 b i MDR-förordningen. Krav på tillstånd i dessa |
| fall har samma grund som för övriga kliniska prövningar, dvs. att skydda |
| försökspersoners rättigheter, säkerhet, värdighet och välbefinnande. Att |
| genomföra en sådan prövning utan tillstånd kommer således att leda till |
| straffansvar enligt punkt 1 i likhet med övriga kliniska prövningar. |
| Med stöd av bemyndigandet i 2 kap. 6 § får regeringen eller den mynd- |
| ighet som regeringen bestämmer meddela föreskrifter om undantag från |
| bland annat kravet på vetenskaplig granskning av ansökan. Även om an- |
| sökan inte behöver genomgå en vetenskaplig granskning, så måste den |
| granskas ur ett etiskt perspektiv och den granskningen får inte resultera i |
| ett negativt yttrande (jfr artikel 82.1 som hänvisar till artikel 62.4 b i MDR- |
386 | förordningen). Straffansvar kommer således omfatta även dessa pröv- |
|
ningar om de påbörjas eller genomförs i strid med ett negativt yttrande Prop. 2020/21:172 avseende etisk granskning, jämför punkt 4.
Av andra stycket framgår att det inte ska dömas till ansvar i ringa fall. Bedömningen av om gärningen kan anses som ringa ska göras med hänsyn till samtliga omständigheter. Till exempel kan fall där en ansökan om klin- isk läkemedelsprövning getts in och det inte har uppmärksammats att samma projekt även kräver en ansökan eller anmälan om en klinisk pröv- ning anses som ringa. Även en utebliven anmälan om väsentlig ändring enligt artikel 75 kan anses som ringa fall, om det inte är givet att det är fråga om en ändring som är väsentlig.
Övervägandena finns i avsnitt 15.1.1.
3 § Straff enligt 1 eller 2 § får inte dömas ut för en gärning som omfattas av ett föreläggande som har förenats med vite, om en ansökan om utdömande av vitet har gjorts. Straff enligt 1 eller 2 § får inte heller dömas ut för en gärning som omfattas av ett beslut om en sanktionsavgift.
Bestämmelsen reglerar när en person inte får dömas till straff enligt 1 eller 2 §. En tillsynsmyndighet kan i något av de hänseenden som straffbeläggs i 1 § ha meddelat t.ex. ett vitessanktionerat förbud att släppa ut en viss produkt på marknaden eller riktat en vitessanktionerad begäran om an- mälan eller uppgifter. Vitesförelägganden kan även ha meddelats när det gäller en klinisk prövning.
Av bestämmelsen följer att om en myndighet har ansökt om utdömande av vitet får det inte dömas till straff för samma handling eller underlåten- het.
I bestämmelsen regleras även förhållandet mellan straff och sanktions- avgifter på så sätt att det inte får ska dömas till ansvar enligt 1 eller 2 § för en gärning som i ett enskilt fall omfattas av ett beslut om sanktionsavgift. Det innebär att om en överträdelse eller underlåtenhet omfattas av ett be- slut om sanktionsavgift så kan straff inte utdömas för den gärningen.
Paragrafen utformas efter synpunkter från Lagrådet. Övervägandena finns i avsnitt 15.1.2 och 15.2.6.
Förverkande
4 § En produkt som varit föremål för brott enligt denna lag ska förklaras förverkad, om det inte är uppenbart oskäligt. I stället för produkten får dess värde förklaras förverkat. Även utbyte av sådant brott ska förklaras förverkat, om det inte är uppenbart oskäligt.
Paragrafen innehåller bestämmelser om förverkande. Egendom som har varit föremål för brott eller egendomens värde samt utbytet av brottet ska vanligen förklaras förverkade. Om det är uppenbart oskäligt ska förverkande inte ske. Ett exempel på en sådan situation kan vara om produkten är en del av större ekonomiska investeringar och där produkten framöver kommer att kunna uppfylla gällande krav och användas på rätt sätt.
Övervägandena finns i avsnitt 15.1.2.
387
Prop. 2020/21:172 Sanktionsavgift
5 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att en sanktionsavgift får tas ut
1.om en överträdelse har skett av artikel 7 eller 10–16 i förordning (EU) 2017/745,
2.om en klinisk prövning påbörjas eller genomförs utan tillstånd eller utan att en ansökan eller anmälan lämnats in eller i strid med villkor som anges i beslut,
3.om en klinisk prövning påbörjas eller genomförs i strid med ett negativt yttrande avseende den etiska granskningen i enlighet med artikel 70.7 a, 74 eller 75 i förordning (EU) 2017/745 i det fall den myndighet som prövar frågor enligt 2 kap. 4 § inte har fattat beslut i frågan, eller
4.av den som oriktigt har uppgett sig vara ett anmält organ enligt artikel 2.42 i förordning (EU) 2017/745.
Bestämmelsen ger regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer rätt att meddela föreskrifter om i vilka fall som sanktionsavgift- er ska kunna tas ut.
Av punkt 1 framgår att sådana föreskrifter får meddelas för överträdelse av artikel 7 eller 10–16 i MDR-förordningen. I dessa artiklar regleras för- bud mot vilseledande information om en produkt samt vissa av de skyldig- heter som tillverkare, de auktoriserade representanterna och importörerna har. Av punkt 2 framgår att föreskrifter om sanktionsavgifter får meddelas i fråga om kliniska prövningar som påbörjas eller genomförs utan tillstånd eller utan att en ansökan eller anmälan lämnats in. Föreskrifter om sanktionsavgifter får även meddelas i fråga om kliniska prövningar som påbörjas eller genomförs i strid med villkor som anges i beslut. Det kan vara ett villkor som anges i det tillstånd som meddelats enligt artikel 70.7 b av den myndighet som med stöd av 2 kap. 4 § utsetts av regeringen att pröva frågor om kliniska prövningar. Det kan även vara villkor som Etik- prövningsmyndigheten har meddelat efter sin etiska granskning och där den myndighet som med stöd av 2 kap. 4 § utsetts av regeringen att pröva frågor om kliniska prövningar inte meddelat ett beslut som omfattar den etiska granskningen. Det kan således vara villkor som Etikprövnings- myndigheten meddelat efter en etisk granskning av en ansökan enligt artikel 70.7 a eller 82.1 eller en anmälan enligt artikel 74 eller 75.
Av punkt 3 framgår att föreskrifter om sanktionsavgifter också får meddelas i fråga om kliniska prövningar som påbörjas eller genomförs i strid med ett negativt yttrande avseende den etiska granskningen i det fall den myndighet som prövar frågor enligt 2 kap. 4 § inte har fattat beslut i frågan. En sådan överträdelse kan ske i de fall som Etikprövningsmyndig- heten har avgett yttrande efter sin etiska granskning och där den myndighet som med stöd av 2 kap. 4 § utsetts av regeringen att pröva frågor om kliniska prövningar inte meddelat ett beslut som omfattar den etiska granskningen. Det kan således vara ett yttrande som Etikprövnings- myndigheten avgett efter en etisk granskning av en ansökan enligt artikel 70.7 a eller 82.1 eller en anmälan enligt artikel 74 eller 75.
Enligt punkt 4 kan föreskrifter om sanktionsavgifter meddelas för de fall någon oriktigt har uppgett sig vara ett anmält organ. Av artikel 2.42 i MDR-förordningen framgår att med anmält organ avses ett organ för bedömning av överensstämmelse som utsetts i enlighet med den förord- ningen.
388
Övervägandena finns i avsnitt 15.2.2. | Prop. 2020/21:172 |
6 § Sanktionsavgift får tas ut med ett belopp som bestäms med hänsyn till över- trädelsens allvar, betydelsen av den bestämmelse som överträdelsen avser och om- ständigheterna i övrigt. Sanktionsavgiften ska bestämmas till högst 100 000 000 kronor. För en statlig myndighet, en region eller en kommun ska dock sanktions- avgiften bestämmas till högst 10 000 000 kronor.
I bestämmelsen anges de bedömningar som ska ligga till grund när beloppet på en sanktionsavgift ska bestämmas.
I första stycket anges det att beloppet på en sanktionsavgift ska bestäm- mas med hänsyn till överträdelsens allvar och betydelsen av den bestäm- melse som överträdelsen avser. Med överträdelsens allvar avses överträd- elsens omfattning och den typiska faran som överträdelsen medför. Aspekter att beakta är hur lång tid överträdelsen har pågått (t.ex. kon- tinuerligt eller vid enstaka tillfällen) och överträdelsens omfattning. Ett annat kriterium är betydelsen av den bestämmelse som överträdelsen avser. Det kriteriet tar sikte på bestämmelsen som sådan och dess skydds- intresse.
Utöver överträdelsens allvar och betydelsen av den bestämmelse som överträdelsen avser så bör även omständigheterna i övrigt beaktas. Därmed kan exempelvis verksamhetsutövarens ekonomiska ställning beaktas. En sanktionsavgift bör således kunna differentieras exempelvis utifrån årsomsättning eller liknande kriterier.
En sanktionsavgift får högst uppgå till 100 miljoner kronor. För en stat- lig myndighet, en region eller en kommun ska sanktionsavgiften bestäm- mas till högst 10 miljoner kronor.
Paragrafen utformas i linje med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 15.2.3 och 15.2.4.
7 § Sanktionsavgift får inte tas ut för en överträdelse som omfattas av ett före- läggande som har förenats med vite, om en ansökan om utdömande av vitet har gjorts.
Paragrafen reglerar frågan om sanktionsavgift när det finns ett vitesföre- läggande avseende samma överträdelse. Om ett vitesföreläggande har meddelats och föreläggandet inte följs, kan tillsynsmyndigheten välja att ansöka om att vitet utdöms. Samma gärning skulle även kunna resultera i en sanktionsavgift. Det faktum att föreläggandet finns utgör inte hinder mot ett beslut om sanktionsavgift. Den avgörande tidpunkten för när hindret uppkommer är tidpunkten då en domstolsprocess inleds om utdömande av vitet.
Ett annat undantag framgår av 3 § där det anges att man inte får fälla till straffrättsligt ansvar enligt 1 eller 2 § för en överträdelse som kan leda till en sanktionsavgift enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av 5 §.
Övervägandena finns i avsnitt 15.2.6.
8 § En sanktionsavgift får sättas ned helt eller delvis om överträdelsen är ringa eller ursäktlig eller om det annars med hänsyn till omständigheterna skulle vara oskäligt att ta ut avgiften.
389
Prop. 2020/21:172 I bestämmelsen anges det när en sanktionsavgift får sättas ned helt eller delvis. En ringa eller ursäktlig överträdelse kan föranleda att sanktions- avgiften sätts ned helt eller delvis. En överträdelse kan anses som ringa när den vid en samlad bedömning framstår som obetydlig med hänsyn till det intresse som är avsett att skyddas genom föreskriften. Hel eller delvis nedsättning kan också ske om det skulle vara oskäligt att ta ut en avgift med hänsyn till omständigheterna i det enskilda fallet.
Övervägandena finns i avsnitt 15.2.4.
9 § Den myndighet som regeringen bestämmer ska besluta om sanktionsavgift.
I bestämmelsen ges regeringen ett bemyndigande att utse den myndighet som ska besluta om sanktionsavgifter.
Övervägandena finns i avsnitt 15.2.5.
10 § En sanktionsavgift får inte beslutas om den som avgiften ska tas ut av inte har fått tillfälle att yttra sig inom fem år från den dag då överträdelsen ägde rum.
Paragrafen reglerar den bortre tidsgränsen för när en sanktionsavgift får beslutas.
Med att någon ska ha fått tillfälle att yttra sig avses att han eller hon kommunicerats enligt förvaltningslagen (2017:900). Bevisbördan för att kommunikation har skett ligger på den myndighet som fattar beslut om sanktionsavgiften. Tidsfristen räknas från när överträdelsen, dvs. den otillåtna eller felaktiga handlingen, ägde rum. När det gäller överträdelser som är perdurerande, dvs. pågående, börjar preskriptionstiden löpa först när överträdelsen har upphört.
Bestämmelsen om kommunikation i förvaltningslagen syftar till att ge den avgiftsskyldige möjlighet att påtala eventuella felaktigheter och om- ständigheter i utredningsmaterialet som kan utgöra skäl för befrielse från avgift innan beslut fattas. Om den avgiftsskyldige vidtar rättelse i detta skede innebär det dock inte att möjligheten att påföra en sanktionsavgift bortfaller. Så snart förutsättningarna att meddela en sanktionsavgift har uppkommit kan en sådan avgift påföras även om omständigheterna ändras innan beslut meddelas.
Övervägandena finns i avsnitt 15.2.7.
11 § En sanktionsavgift ska betalas till den myndighet som regeringen bestäm- mer inom 30 dagar från det att beslutet om att ta ut avgiften har fått laga kraft eller inom den längre tid som anges i beslutet.
Om sanktionsavgiften inte betalas inom den tid som anges i första stycket, ska myndigheten lämna den obetalda avgiften för indrivning. Bestämmelser om indrivning finns i lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. Verkställighet får ske enligt utsökningsbalken.
Sanktionsavgiften ska tillfalla staten.
12 § En sanktionsavgift faller bort i den utsträckning verkställighet inte har skett inom fem år från det att beslutet fick laga kraft.
Paragraferna reglerar betalning och verkställighet av beslut om sanktions- avgift.
390
I 11 § anges inom vilken tid en sanktionsavgift ska betalas. En sank- Prop. 2020/21:172 tionsavgift ska betalas till den myndighet som regeringen bestämmer inom
30 dagar från det att beslutet om att ta ut avgiften har fått laga kraft eller inom den längre tid som anges i beslutet. Om avgiften inte betalas i tid ska myndigheten lämna den för indrivning. Av 3 kap. 1 § första stycket 6 utsökningsbalken följer att en förvaltningsmyndighets beslut får verk- ställas enligt den lagen om det finns en särskild föreskrift om detta. Bestämmelsen innebär att myndighetens beslut om sanktionsavgift kan verkställas utan domstolsförfarande om avgiften inte betalas inom den tid som anges. Mål om uttagande av fordran handläggs som allmänt mål hos Kronofogdemyndigheten (se 1 kap. 6 § utsökningsbalken). Vidare anges det att sanktionsavgifter ska tillfalla staten. Paragrafen utformas enligt Lagrådets förslag.
Om verkställighet inte har skett inom fem år från det att beslutet om att ta ut avgiften fick laga kraft faller sanktionsavgiften bort enligt 12 §.
Paragrafen utformas enligt Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 15.2.8.
Föreskrifter om sanktionsavgifter
13 § Regeringen får meddela ytterligare föreskrifter om sanktionsavgifter enligt denna lag.
Paragrafen innehåller ett bemyndigande för regeringen att meddela ytterligare föreskrifter om sanktionsavgifter enligt denna lag.
Föreskrifter som meddelas med stöd av bemyndigandet i denna paragraf ska avse sådana sanktionsavgifter som regleras i lagen. Bemyndigandet kan således inte läggas till grund för föreskrifter som utvidgar det sank- tionerade området till att omfatta andra gärningar än de som anges i 5 §.
Övervägandena finns i avsnitt 15.2.8.
6 kap. Tystnadsplikt och överklagande
1 § Den som har tagit befattning med något ärende enligt förordning (EU) 2017/745 eller denna lag får inte obehörigen röja eller på annat sätt utnyttja vad han eller hon då har fått veta om någons affärs- eller driftförhållanden.
Som obehörigt röjande anses inte att någon fullgör sådan uppgiftsskyldighet som följer av lag eller förordning.
I det allmännas verksamhet tillämpas bestämmelserna i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400).
Paragrafen innehåller en bestämmelse om tystnadsplikt när det gäller uppgifter i ett ärende om medicintekniska produkter eller andra produkter som denna lag omfattar. Paragrafens första stycke innehåller ett krav på tystnadsplikt för enskilda som tagit del av uppgifter i ett ärende enligt MDR-förordningen eller denna lag och som rör någons affärs- eller driftförhållanden.
I andra stycket framgår vad som inte är att anse som obehörigt röjande. För brott mot tystnadsplikt döms, om inte gärningen annars är särskilt belagd med straff, enligt 20 kap. 3 § brottsbalken till böter eller fängelse i
391
Prop. 2020/21:172 högst ett år. Begås gärningen av oaktsamhet är straffskalan begränsad till böter. Om gärningen är att anse som ringa döms inte till ansvar.
I tredje stycket upplyses det om att bestämmelserna i offentlighets- och sekretesslagen tillämpas i det allmännas verksamhet.
Övervägandena finns i avsnitt 12.3.
2 § Beslut enligt denna lag får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.
Paragrafen reglerar rätten att överklaga beslut i enskilda fall.
I första stycket anges att beslut enligt lagen får överklagas. Överklag- ande, som görs till allmän förvaltningsdomstol, kan enligt bestämmelsen exempelvis avse beslut om föreläggande enligt 3 kap. 3 §.
En behörig myndighet kan även fatta beslut som grundar sig på befog- enheter som anges i MDR-förordningen och som innebär förpliktelser för ekonomiska aktörer, t.ex. beslut om att aktören ska förbjuda eller begränsa tillhandahållandet av en produkt. Att sådana beslut kan överklagas följer av allmänna förvaltningsrättsliga principer och förvaltningslagens (2017:900) allmänna regler om överklagande.
I andra stycket ställs krav på prövningstillstånd vid överklagande till kammarrätten.
Övervägandena finns i avsnitt 17.
7 kap. Ytterligare bemyndiganden och övriga bestämmelser
Föreskrifter om lagens tillämplighet
1 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att krav som följer av eller väsentligen motsvarar kraven enligt förordning (EU) 2017/745 och denna lag ska gälla även för produkter som inte anges i 1 kap. 2 § men som i fråga om användningen står nära sådana produkter.
Paragrafen innehåller ett bemyndigande till regeringen eller den myndig- het som regeringen bestämmer om att meddela förskrifter om att bestäm- melser i MDR-förordningen och denna lag även kan gälla andra produkter som i fråga av användningen står nära de produkter som omfattas av MDR- förordningen. Det kan exempelvis vara en produkt som används i hälso- och sjukvården, men som inte tillverkats för ett medicinskt ändamål och därför faller utanför definitionen av medicinteknisk produkt i artikel 2.1 i MDR-förordningen. Paragrafen motsvarar delvis 4 § lagen om medicin- tekniska produkter (se prop. 1992/93:175 s. 47).
Övervägandena finns i avsnitt 9.3.
Föreskrifter om specialanpassade produkter
2 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vilka yrkeskvalifikationer den person som ger skriftliga anvisningar för utformningen av en specialanpassad produkt ska ha i enlighet med artikel 2.3 i förordning (EU) 2017/745.
392
Paragrafen innehåller ett bemyndigande till regeringen eller den myndig- Prop. 2020/21:172 het som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om special-
anpassade produkter. Dessa produkter är definierade i artikel 2.3 i MDR- förordningen. Enligt den artikeln är en specialanpassad produkt en produkt som tillverkats efter skriftlig anvisning från en person som genom sina yrkeskvalifikationer är behörig enligt nationell rätt och som på sitt ansvar ger speciella konstruktionsegenskaper åt produkten som är avsedd att användas endast för en viss patient och uteslutande för dennes individuella förhållanden och behov. Bemyndigandet innebär att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan meddela föreskrifter om de yrkeskvalifikationer som ansvarig person ska ha för att ge anvisningar för utformningen av en specialanpassad produkt.
Övervägandena finns i avsnitt 9.2.
Föreskrifter om egentillverkade produkter
3 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om
1.de produkter som avses i artikel 5.5 i förordning (EU) 2017/745, och
2.skyldighet för hälso- och sjukvårdsinstitutioner att till den myndighet som regeringen bestämmer lämna ytterligare information om dessa produkter.
Paragrafen innehåller bemyndiganden till regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter avseende sådana pro- dukter som anges i artikel 5.5 i MDR-förordningen, s.k. egentillverkade produkter. Detta är produkter som endast tillverkas och används inom hälso- och sjukvårdsinstitutioner och de omfattas inte av samma krav som övriga medicintekniska produkter. Av artikel 5.5 i MDR-förordningen framgår det att de relevanta allmänna kraven på säkerhet och prestanda som anges i bilaga I till MDR-förordningen ska gälla dessa produkter, men att övriga bestämmelser i MDR-förordningen inte ska tillämpas. I punkt 1 ges regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer rätt att meddela föreskrifter om dessa produkter. I punkt 2 får föreskrifter meddelas om att hälso- och sjukvårdsinstitutioner ska lämna ytterligare information om sina produkter än den information som ska lämnas enligt artikel 5.5. Denna information ska lämna till den myndighet som utses av regeringen.
Begreppet hälso- och sjukvårdsinstitution är definierat i artikel 2.36 i MDR-förordningen. Med begreppet avses en organisation vars primära syfte är att ge vård eller behandling till patienter eller att främja folkhälsan. En viss vägledning av uttryckets räckvidd ges i skäl 30 i ingressen till MDR-förordningen där det anges att bland hälso- och sjukvårdsinstitution- er ingår sjukhus och institutioner men även laboratorier och folkhälso- institutioner som stöder hälso- och sjukvårdssystemet eller tillgodoser patientbehov men som inte direkt behandlar eller vårdar patienter. Av skäl- en framgår även att uttrycket hälso- och sjukvårdsinstitution inte omfattar inrättningar som i första hand har som syfte att främja hälsofrågor eller en hälsosam livsstil, såsom gym, spa, friskvårds- och träningsanläggningar. Uttryckets innebörd behandlas ytterligare i avsnitt 6.2.
Övervägandena finns i avsnitt 9.4.
393
Prop. 2020/21:172 Föreskrifter om reprocessing och återanvändning
4 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om
1.tillåtelse att reprocessa och återanvända en engångsprodukt i enlighet med artikel 17 i förordning (EU) 2017/745,
2.under vilka villkor en engångsprodukt får reprocessas, återanvändas och tillhandahållas, och
3.under vilka villkor en engångsprodukt får reprocessas och överföras till ett annat land.
Bestämmelsen ger regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer möjlighet att meddela föreskrifter om att tillåta reprocessing och återanvändning av begagnade engångsprodukter. Sådan hantering av engångsprodukter får enligt artikel 17 i MDR-förordningen endast ske om det är tillåtet enligt nationell rätt, och med iakttagande av de krav som fastställs i MDR-förordningen.
De föreskrifter som ska kunna meddelas med stöd av bemyndigandet avser
–tillåtelse att reprocessa och återanvända engångsprodukter i enlighet med artikel 17 i MDR-förordningen,
–vilka villkor som ska gälla för en hälso- och sjukvårdsinstitution som utför reprocessing och återanvänder engångsprodukter inom institutionen,
–vilka villkor som ska gälla för en extern reprocessare som utför reprocessing på begäran av en hälso- och sjukvårdsinstitution,
–reprocessing och överföring av engångsprodukter till ett annat land,
och
–tillhandahållande eller återanvändning av reprocessade engångs- produkter.
Begreppet hälso- och sjukvårdsinstitution behandlas i författningskom- mentaren till 3 § och i avsnitt 6.2.
Övervägandena finns i avsnitt 9.5.
Föreskrifter om blod och blodkomponenter
5 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om framställning, förvaring och distribution av blod och blodkomponenter avsedda att användas som råvara vid tillverkning av produkter som omfattas av förordning (EU) 2017/745.
Paragrafen motsvarar 6 § 6 lagen om medicintekniska produkter. För- arbeten till den bestämmelsen finns i propositionen Ändringar i lagen om blodsäkerhet m.m. (prop. 2007/08:2 s. 32 f. och 37 f.). En förändring i förhållande till 6 § 6 lagen om medicintekniska produkter är att bemyndig- andet nu avser tillverkning av produkter som omfattas av MDR-förord- ningen. Därmed kommer bemyndigandet även omfatta de produkter som anges i bilaga XVI till MDR-förordningen när EU-förordningen kommer att omfatta även dessa produkter. Dessa produkter beskrivs i avsnitt 6.2 och författningskommentaren till 1 kap. 2 § i avsnitt 21.2.
Övervägandena finns i avsnitt 13.2.
394
Föreskrifter om medicinsk yrkesverksamhet vid distansförsäljning
6 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om den medicinska yrkesverksamhet som ska finnas att tillgå när en produkt mot betalning eller kostnadsfritt används i samband med kommersiell verksamhet för att tillhandahålla en diagnostisk eller terapeutisk tjänst som via informationssamhällets tjänster eller genom andra kommunikationsmedel direkt eller via mellanhänder erbjuds till en fysisk eller juridisk person som är etablerad i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet.
Med informationssamhällets tjänster i första stycket avses tjänster enligt defini- tionen i artikel 1.1 b i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/1535 av den 9 september 2015 om ett informationsförfarande beträffande tekniska före- skrifter och beträffande föreskrifter för informationssamhällets tjänster.
Paragrafen innehåller ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om den medicinska yrkeskunskap som ska finnas att tillgå när en produkt används i samband med kommersiell verksamhet för att tillhandahålla en diagnost- isk eller terapeutisk tjänst via informationssamhällets tjänster. Bestäm- melser om medicintekniska produkter och distansförsäljning finns i artikel 6 i MDR-förordningen.
Som anges i andra stycket så avses med informationssamhällets tjänster sådana tjänster som omfattas av definitionen i artikel 1.1 b i direktiv (EU) 2015/1535. I korthet avses alla informationssamhällets tjänster, dvs. tjänst- er som vanligtvis utförs mot ersättning på distans, på elektronisk väg och på individuell begäran av en tjänstemottagare.
Övervägandena finns i avsnitt 9.6.
Föreskrifter om utbildningar som sakkunniga personer ska ha
7 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vilka utbildningar inom juridik, medicin, farmaci, ingenjörsveten- skap eller annan relevant vetenskaplig disciplin som den person som har ansvar för att regelverket följs ska ha i enlighet med artikel 15.1, 15.2 och 15.6 i förordning (EU) 2017/745.
Paragrafen innehåller ett bemyndigande för regeringen eller den myndig- het regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om den utbildning en person ska ha för att kunna ta ansvar för att regelverket om produkter som omfattas av MDR-förordningen följs. Av artikel 15 i MDR-förordningen framgår att tillverkaren ska ha tillgång till en sådan sakkunnig person.
Övervägandena finns i avsnitt 9.10.
Föreskrifter om det eller de språk som märkning och information ska vara skriven på
8 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vilka språk som en produkt ska vara märkt på och vilka språk som information till patienter, bruksanvisningar och säkerhetsmeddelanden till marknaden ska vara skrivna på.
Om det finns särskilda skäl, får den myndighet som regeringen bestämmer i enskilda fall besluta om undantag från kraven som följer av föreskrifter som har meddelats med stöd av första stycket. Ett sådant beslut får förenas med villkor.
Prop. 2020/21:172
395
Prop. 2020/21:172 Paragrafen innehåller ett bemyndigande för regeringen eller den myndig- het regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om det eller de språk som märkning och information ska vara skriven på. I första stycket ges ett bemyndigande till regeringen eller den myndighet som regeringen bestäm- mer att meddela föreskrifter om det eller de språk som information ska ges på när det gäller en produkt som omfattas av MDR-förordningen. Det kan gälla språkkrav för den information som ska lämnas om en produkt enligt avsnitt 23 i bilaga I till MDR-förordningen. Den märkning och information som ska lämnas enligt den bilagan omfattar även specialanpassade pro- dukter och prövningsprodukter. Det kan även behöva regleras vilket eller vilka språk som ska användas när det gäller den information som ska lämnas till patienter som fått ett implantat inopererat, jämför artikel 18 i MDR-förordningen. Bemyndigandet omfattar även möjlighet att ställa krav på det språk som bruksanvisningar och säkerhetsmeddelanden till marknaden ska vara skrivna på, jämför artikel 89.8.
Det kan finnas anledning att göra undantag från att märkning och in- formation till patienter, bruksanvisningar och säkerhetsmeddelande till marknaden ska vara skrivna på ett visst språk. I andra stycket ges den myndighet som regeringen bestämmer möjlighet att om det finns särskilda skäl meddela undantag i enskilda fall. Ett sådant beslut får förenas med villkor. Undantag från språkkraven bör endast bli aktuellt i begränsade fall och då om det finns särskilda skäl. Det kan vara att ett undantag är befogat av skäl som rör folkhälsa eller patienters säkerhet eller hälsa. Ett möjligt exempel kan vara en användarinstruktion för en viss prövningsprodukt.
Övervägandena finns i avsnitt 9.8.
Föreskrifter om informationskrav i fråga om implantat
9 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela före- skrifter om att hälso- och sjukvårdsinstitutioner och hälso- och sjukvårdspersonal ska lämna information enligt artikel 18 i förordning (EU) 2017/745 och på vilka sätt den informationen ska lämnas.
Paragrafen innehåller ett bemyndigande om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om de sätt som informationen enligt artikel 18 i MDR-förordningen ska lämnas. Det är således fråga om den information om ett implantat som ska lämnas till en patient efter det att implantatet har opererats in. Begreppet hälso- och sjukvårdsinstitution behandlas i 3 § och i avsnitt 6.2.
Övervägandena finns i avsnitt 9.7.
Föreskrifter om krav på att lagra och förvara UDI
10 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att
1.hälso- och sjukvårdsinstitutioner ska lagra och förvara den unika produkt- identifieringen (UDI) även för produkter som inte är implantat i klass III och som har levererats till dem, och
2.hälso- och sjukvårdspersonal ska lagra och förvara UDI för produkter som har levererats till dem.
396
Paragrafen innehåller bemyndiganden om att regeringen eller den Prop. 2020/21:172 myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att
lagra och förvara en produkts unika produktidentitet (UDI). Begreppet UDI är definierat i artikel 2.15 i MDR-förordningen. Enligt artikel 27.9 i MDR-förordningen ska hälso- och sjukvårdsinstitutioner lagra och förvara UDI för implantat i klass III som har levererats till dem. Med stöd av be- myndigandet i punkt 1 kan föreskrifter meddelas om att hälso- och sjukvårdsinstitutioner även ska lagra och förvara UDI för andra produkter. Enligt punkt 2 får föreskrifter även meddelas om att hälso- och sjukvårds- personal ska lagra och förvara UDI för produkter som har levererats till dem.
Begreppet hälso- och sjukvårdsinstitution behandlas i författnings- kommentaren till 3 § och i avsnitt 6.2.
Övervägandena finns i avsnitt 9.11.
Föreskrifter om registrering av uppgifter
11 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om
1.skyldighet för ekonomiska aktörer som tillhandahåller eller bedriver verksamhet med produkter i Sverige, inklusive med sådana produkter som anges i föreskrifter som har meddelats med stöd av 1 §, att lämna uppgifter om sin verksamhet och sin produkt hos en myndighet för registrering, och
2.skyldighet för den som reprocessar eller återanvänder engångsprodukter i Sverige att registrera uppgifter hos en myndighet om sin verksamhet och sin produkt.
Paragrafen innehåller bemyndiganden om att regeringen eller den myndig- het som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om skyldigheter att lämna uppgifter till en myndighet som regeringen bestämmer. Enligt punkt 1 omfattar bemyndigandet ekonomiska aktörers skyldigheter att registrera uppgifter till en myndighet om sin verksamhet och sin produkt. Med ekonomiska aktörer avses tillverkare, auktoriserade representanter, importörer, distributörer eller sådana personer som avses i artikel 22.1 och
22.3i MDR-förordningen. Med produkter avses medicintekniska produkt- er och tillbehör till medicintekniska produkter, jämför 1 kap. 2 §.
I 1 § ges regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer möjlighet att meddela föreskrifter om att krav som följer av eller väsent- ligen motsvarar kraven enligt MDR-förordningen och denna lag ska gälla även för produkter som inte anges i 1 kap. 2 § men som i fråga om använd- ningen står nära sådana produkter. Bemyndigandet för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om krav på registrering omfattar även ekonomiska aktörer av sådana produkter.
Om reprocessing och återanvändning av engångsprodukter tillåts i Sverige med stöd av 4 § så kan regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddela föreskrifter i enlighet med punkt 2 om att den som reprocessar eller återanvänder engångsprodukter i Sverige ska lämna uppgifter om sin verksamhet och sin produkt.
Övervägandena finns i avsnitt 9.12.
397
Prop. 2020/21:172 Föreskrifter om kliniska prövningar
12 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om den behörighet som
1.krävs för att hålla det samtal med försökspersonen som anges i artikel 63.2 c
iförordning (EU) 2017/745,
2.en person ska ha för att tillhandahålla den aktuella sjukvården under de förhållanden som gäller för kliniska prövningar i enlighet med artikel 62.4 j i förordning (EU) 2017/745, och
3.en person ska ha för att få vara prövare.
Paragrafen innehåller bemyndiganden för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om kliniska prövningar. Enligt punkt 1 får föreskrifter meddelas för den behörighet som krävs för att hålla intervjun med försökspersonen enligt artikel 63.2 c i MDR-förordningen. Under denna intervju ska försökspersonen ges informationen om prövningen så att denne kan ta ställning till om han eller hon vill delta i prövningen.
Enligt punkt 2 får föreskrifter meddelas om den behörighet en person ska ha för att tillhandahålla sjukvården under en klinisk prövning. Det kan vara en läkare eller en tandläkare med lämpliga kvalifikationer eller en annan person som ska ha behörighet att tillhandahålla sådan sjukvård.
Enligt punkt 3 får föreskrifter meddelas om den behörighet en person ska ha för att få vara prövare. Av artikel 62.6 i MDR-förordningen framgår att prövaren ska vara en person som utövar ett yrke som i den berörda medlemsstaten gör personen kvalificerad att inneha rollen som prövare. Av artikeln framgår även att det vid bedömningen av det yrke som kvalificerar en person till att vara prövare ska beaktas att han eller hon har erforderlig vetenskaplig bakgrund och erfarenhet av patientvård.
Övervägandena finns i avsnitt 10.6.
13 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om
1.att en sponsor som inte är etablerad inom Europeiska ekonomiska samarbets- området inte behöver ha en rättslig företrädare utan i stället får utse minst en kontaktperson i enlighet med artikel 62.2 i förordning (EU) 2017/745, och
2.försäkringar eller andra garantier som avses i 2 kap. 3 §.
Paragrafen innehåller bemyndiganden för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter i vissa frågor som rör sponsorn av kliniska prövningar. Med stöd av punkt 1 får föreskrifter med- delas som gör det möjligt för en sponsor som inte är etablerad inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) att utse minst en kontaktperson i stället för en rättslig företrädare i en klinisk prövning. Med stöd av punkt 2 får föreskrifter meddelas om de försäkringar eller andra garantier som en sponsor enligt 2 kap. 3 § ska ha för att kunna garantera att försökspersoner som deltar i en klinisk prövning får ersättning för skador. Begreppet sponsor behandlas i författningskommentaren till 2 kap.
3§.
Övervägandena finns i avsnitt 10.6 och 10.13.
398
Föreskrifter om användning av produkter i hälso- och sjukvården och i | Prop. 2020/21:172 |
andra verksamheter |
|
14 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela |
|
föreskrifter om användning av produkter i verksamhet som omfattas av hälso- och |
|
sjukvårdslagen (2017:30), tandvårdslagen (1985:125) och patientsäkerhetslagen |
|
(2010:659). |
|
Paragrafen innehåller ett bemyndigande för regeringen eller den myndig- |
|
het som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om användningen |
|
av produkter i de verksamheter som omfattas av hälso- och sjukvårds- |
|
lagen, tandvårdslagen och patientsäkerhetslagen. Föreskrifter kan således |
|
meddelas för att ytterligare trygga patientsäkerheten vid användningen av |
|
produkter inom hälso- och sjukvården och tandvården. De produkter som |
|
avses är de som är definierade i 1 kap. 2 § och som behandlas i författ- |
|
ningskommentaren till 1 kap. 2 § och i avsnitt 6.2. |
|
Övervägandena finns i avsnitt 16. |
|
Föreskrifter om anmälda organ |
|
15 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela |
|
föreskrifter om de intyg eller rapporter som får åberopas till stöd för en ansökan |
|
om att utses till anmält organ. |
|
Paragrafen innehåller ett bemyndigande för regeringen eller den |
|
myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om de intyg |
|
och rapporter som får åberopas till stöd för en ansökan om att utses till |
|
anmält organ. Paragrafen motsvarar delvis 9 b § lagen om medicintekniska |
|
produkter (jfr prop. 2016/17:197 s. 50 f.). |
|
Övervägandena finns i avsnitt 7. |
|
Ytterligare föreskrifter |
|
16 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela |
|
ytterligare föreskrifter i frågor som rör förordning (EU) 2017/745 och denna lag |
|
och som behövs för att skydda människors hälsa och säkerhet. |
|
Paragrafen innehåller ett bemyndigande för regeringen eller den myndig- |
|
het som regeringen bestämmer att meddela ytterligare föreskrifter i frågor |
|
som rör MDR-förordningen och denna lag och som behövs till skydd för |
|
människors hälsa och säkerhet. |
|
Övervägandena finns i avsnitt 16. |
|
Tillhandahållande av dokumentation |
|
17 § Den dokumentation som avses i kapitel III avsnitt 7 i bilaga IX till |
|
förordning (EU) 2017/745 ska hållas tillgänglig för de behöriga myndigheter som |
|
utsetts enligt förordningen under den tid som anges i bilagan även om tillverkaren |
|
eller dennes auktoriserade representant försätts i konkurs, går i likvidation eller |
|
upphör med sin verksamhet. Tillverkaren eller dennes auktoriserade representant |
|
ska i sådana fall anmäla till den myndighet som regeringen bestämmer vem som |
|
ansvarar för arkiveringen av handlingarna och var de förvaras. |
|
| 399 |
Prop. 2020/21:172 Paragrafen innehåller bestämmelser om att viss dokumentation ska hållas tillgänglig för behöriga myndigheter om tillverkaren eller dennes auktoriserade representant försätts i konkurs, går i likvidation eller upphör med sin verksamhet. Bestämmelsen är en anpassning av svensk rätt till kapitel III avsnitt 8 i bilaga IX till MDR-förordningen.
Övervägandena finns i avsnitt 9.9.
Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser
1. Denna lag träder i kraft den 15 juli 2021.
Av artikel 123.2 i MDR-förordningen framgår det att EU-förordningen ska börja tillämpas den 26 maj 2021. Detta datum fastslås genom den ändring av MDR-förordningen som anges i Europaparlamentets och rådet förord- ning (EU) 2020/561 av den 23 april 2020 om ändring av förordning (EU) 2017/745 om medicintekniska produkter vad gäller tillämpningsdatum för vissa bestämmelser. Den nya lagen ska träda i kraft den 15 juli 2021, vilket är så snart som möjligt efter det att MDR-förordningen börjar tillämpas.
Övervägandena finns i avsnitt 18.2.
2. Genom lagen upphävs lagen (1993:584) om medicintekniska produkter.
Av artikel 122 i MDR-förordningen framgår det att rådets direktiv 90/385/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om aktiva medicintekniska produkter för implantation och rådets direktiv 93/42/EEG om medicintekniska produkter ska upphöra att gälla den 26 maj 2021. Dessa direktiv är genomförda i svensk rätt genom lagen om medicin- tekniska produkter. När direktiven upphör att gälla ska även nämnda lag upphöra att gälla.
Av artikel 122 framgår dock att vissa direktivbestämmelser ska fortsätta att gälla under en övergångsperiod, jämför punkt 12 och 13. Därutöver kommer vissa ytterligare bestämmelser i lagen om medicintekniska pro- dukter att fortsätta gälla för medicintekniska produkter som inte är medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik, se punkt 4–6, 8, 9, 11– 16 och 19 samt författningskommentaren till punkt 3.
Övervägandena finns i avsnitt 18.2.
3.Den upphävda lagen ska dock fortsätta att gälla för medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik fram till den 26 maj 2022, om inte annat följer av punkt 4– 6, 8, 9, 11–16 eller 19.
Lagen om medicintekniska produkter är även ett genomförande i svensk rätt av rådets direktiv 98/79/EG av den 27 oktober 1998 om medicin- tekniska produkter för in vitro-diagnostik. Lagen omfattar således både medicintekniska produkter och medicintekniska produkter för in vitro- diagnostik, se proposition Genomförande av EG-direktiv om medicin- teknik m.m. (prop. 2008/09:105 s. 24 ff. och 45 f.). Direktiv 98/79/EG kommer att ersättas av IVDR-förordningen när den EU-förordningen ska börja tillämpas den 26 maj 2022 (jfr artiklarna 112 och 113.2 i IVDR-för- ordningen). Fram till dess ska lagen om medicintekniska produkter fort-
sätta att gälla för medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik. Mellan
400
den 26 maj 2021 och den 26 maj 2022 kommer lagen om medicintekniska Prop. 2020/21:172 produkter att gälla medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik.
Vidare kommer den lagen att fortsätta att gälla medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik även efter den 26 maj 2022 i den omfattning som anges i punkt 4–6, 8, 9, 11–16 och 19.
För de medicintekniska produkter som inte är medicintekniska produkt- er för in vitro-diagnostik kommer i stället bestämmelserna i MDR-förord- ningen och i den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om medicintekniska produkter att gälla från den 26 maj 2021. Lagen om medicintekniska produkter kommer emellertid att fortsätta att gälla för dessa produkter i den omfattning som anges i punkt 4–7, 9–10, 12–19.
Övervägandena finns i avsnitt 18.2.
4. Den upphävda lagen gäller fortfarande för
a)medicintekniska produkter som inte är medicintekniska produkter för in vitro- diagnostik och som har släppts ut på marknaden eller har tagits i bruk före den 26 maj 2021, med undantag för de produkter som omfattas av punkt 7 och 10, och de produkter som har släppts ut på marknaden såsom förenliga med förordning (EU) 2017/745, och
b)medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik som har släppts ut på mark- naden eller har tagits i bruk före den 26 maj 2022, med undantag för de produkter som omfattas av punkt 8 och 11, och de produkter som har släppts ut på marknaden såsom förenliga med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/746 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik och om upphävande av direktiv 98/79/EG och kommissionens beslut 2010/227/EU.
Övergångsbestämmelsen i punkt a innebär att den upphävda lagen ska |
|
fortsätta att gälla för de medicintekniska produkter som inte är medicin- |
|
tekniska produkter för in vitro-diagnostik och som finns ute på marknaden, |
|
dvs. de som har släppts ut på marknaden eller som har tagits i bruk före |
|
den 26 maj 2021. En liknande övergångsbestämmelse finns i punkt b. Den |
|
punkten gäller medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik och om- |
|
fattar de produkter som har släppts ut på marknaden eller har tagits i bruk |
|
före den 26 maj 2022. Övergångsbestämmelsen möjliggör att föreskrifter |
|
fortsatt kan meddelas med stöd av bemyndiganden i lagen för dessa pro- |
|
dukter. Eftersom den upphävda lagen ska gälla, ska även bestämmelserna |
|
om tillsyn, straff, förverkande, tystnadsplikt och avgifter i den lagen |
|
fortsätta att gälla. Detta förtydligas även i punkt 19. |
|
I paragrafen föreskrivs dock vissa undantag. De produkter som får |
|
släppas ut, fortsätta att tillhandahållas eller tas i bruk enligt bestämmelser- |
|
na i punkt 7, 8, 10 och 11 ska inte omfattas av denna övergångsbestäm- |
|
melse. Ytterligare undantag finns för medicintekniska produkter som inte |
|
är medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik och medicintekniska |
|
produkter för in vitro-diagnostik. Enligt artikel 120.5 i MDR-förordningen |
|
får produkter som är förenliga med MDR-förordningen släppas ut på |
|
marknaden redan före den 26 maj 2021. En liknande bestämmelse finns i |
|
artikel 110.5 i IVDR-förordningen där det anges att produkter som är |
|
förenliga med den EU-förordningen får släppas ut på marknaden före den |
|
26 maj 2022. Dessa produkter som har släppts ut på marknaden såsom |
|
förenliga med MDR-förordningen respektive IVDR-förordningen ska inte |
|
heller omfattas av övergångsbestämmelsen. | 401 |
|
Prop. 2020/21:172 Övervägandena finns i avsnitt 18.3.
5.Ett intyg som ett anmält organ har utfärdat före den 25 maj 2017 ska fortsätta att gälla under den tid som är angiven i intyget.
Med undantag av första stycket blir ett intyg som avser en medicinteknisk produkt som inte är en medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik och som har utfärdats i enlighet med bilaga 4 till rådets direktiv 90/385/EEG av den 20 juni 1990 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om aktiva medicintekniska produkter för implantation eller bilaga 4 till rådets direktiv 93/42/EEG av den 14 juni 1993 om medicintekniska produkter ogiltigt senast den 27 maj 2022. Ett intyg som avser en medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik och som har utfärdats enligt bilaga VI till Europaparlamentets och rådets direktiv 98/79/EG av den 27 oktober 1998 om medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik blir ogiltigt senast den 27 maj 2024.
6.Ett intyg som ett anmält organ har utfärdat från och med den 25 maj 2017 ska förbli giltigt fram till och med utgången av den period som anges i intyget. Ett intyg som avser en medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik blir dock ogiltigt senast den 27 maj 2024. Ett intyg som avser en medicinteknisk produkt som inte är en medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik blir ogiltigt högst fem år från intygets utfärdande, dock senast den 27 maj 2024.
Bestämmelserna är en anpassning av svensk rätt till artiklarna 120.2 och
123.3i MDR-förordningen och artiklarna 110.2 och 113.3 i IVDR-förord- ningen. Bestämmelsen i punkt 5 innebär att intyg som utfärdats före den 25 maj 2017 gäller under den tid som anges i intyget. För intyg om det förfarande för EG-verifikation som fastställs i bilagorna till respektive direktiv gäller i stället att intyget blir ogiltigt senast den 27 maj 2022 för medicintekniska produkter som inte är medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik respektive den 27 maj 2024 för medicintekniska produkt- er för in vitro-diagnostik.
Bestämmelsen i punkt 6 avser de intyg som utfärdats efter den 25 maj 2017. Ett sådant intyg för en medicinteknisk produkt som inte är en medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik får inte vara giltigt längre än fem år efter det att det utfärdades och som längst till den 27 maj 2024. Ett intyg för en medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik blir ogiltigt senast den 27 maj 2024.
Övervägandena finns i avsnitt 18.5.
7.En medicinteknisk produkt som inte är en medicinteknisk produkt för in vitro- diagnostik får släppas ut på marknaden eller tas i bruk från och med den 26 maj 2021 till och med den 26 maj 2024 om
a) ett intyg om överensstämmelse har utfärdats för den produkten enligt den upphävda lagen och det intyget är giltigt i enlighet med punkt 5 eller 6, eller
b) produkten är klassificerad i klass I i enlighet med den upphävda lagen och en försäkran om överensstämmelse har upprättats före den 26 maj 2021 och det för produkten vid förfarandet för bedömning av överensstämmelse krävs medverkan av ett anmält organ enligt förordning (EU) 2017/745.
Första stycket gäller endast om produkten från och med den 26 maj 2021 fortsätter att uppfylla kraven i den upphävda lagen, och under förutsättning att det inte har gjorts några väsentliga ändringar i produktens konstruktion och avsedda ändamål. Kraven i förordning (EU) 2017/745 och i denna lag i fråga om övervakning av produkter som släppts ut på marknaden, marknadskontroll, säkerhetsövervakning, registrering av ekonomiska aktörer och registrering av
402
produkter ska dock tillämpas i stället för de motsvarande kraven i den upphävda Prop. 2020/21:172 lagen.
8.En medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik med ett intyg om överensstämmelse som utfärdats enligt den upphävda lagen och som är giltigt i enlighet med punkt 5 eller 6 får endast släppas ut på marknaden eller tas i bruk under förutsättning att den, från och med den 26 maj 2022, fortsätter att uppfylla kraven i den upphävda lagen, och under förutsättning att det inte har gjorts några väsentliga ändringar i produktens konstruktion och avsedda ändamål. Kraven i för- ordning (EU) 2017/746 och i denna lag i fråga om övervakning av produkter som släppts ut på marknaden, marknadskontroll, säkerhetsövervakning, registrering av ekonomiska aktörer och registrering av produkter ska dock tillämpas i stället för de motsvarande kraven i den upphävda lagen.
9.För produkter som släpps ut på marknaden eller tas i bruk med stöd av punkt 7 eller 8 ska det anmälda organ som utfärdat ett intyg som avses i punkt 5 eller 6 fortsätta att ansvara för lämplig övervakning med avseende på samtliga tillämpliga krav för produkterna. Bestämmelserna om tillsyn över anmälda organ i lagen (2011:791) om ackreditering och teknisk kontroll ska fortsätta att gälla.
Bestämmelserna är en anpassning av svensk rätt till artiklarna 120.3, 122 och 123.3 i MDR-förordningen och artiklarna 110.3, 112 och 113.3 i IVDR-förordningen. I punkt 7 och 8 anges under vilka förutsättningar som en produkt får släppas ut på marknaden eller tas i bruk med stöd av ett sådana intyg om produktens överenstämmelse som anges i punkt 5 och 6. Av punkt 9 framgår att det anmälda organ som utfärdade intyg enligt äldre bestämmelser ska fortsätta att vara ansvarig för övervakningen av de pro- dukter som omfattas av det intyget. Detta gäller för de produkter som släpps ut eller tas i bruk enligt punkt 7 eller 8. Innan bestämmelserna om anmälda organ i MDR- och IVDR-förordningarna började tillämpas så ut- sågs anmälda organ av Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll (Swedac) i enlighet med lagen (2011:791) om ackreditering och teknisk kontroll. Bestämmelser om tillsyn och avgifter för den tillsynen framgår av 18–19 och 21 §§ den lagen. Med stöd av övergångsbestämmelsen ska Swedac även fortsättningsvis utöva tillsyn och ta ut avgifter för den till- synen i de fall ett företag har valt att åberopa ackrediteringsintyg som utfärdats av Swedac.
Övervägandena finns i avsnitt 18.6.
10.En medicinteknisk produkt som inte är en medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik får fortsätta att tillhandahållas på marknaden eller tas i bruk till och med den 26 maj 2025 om
a) den lagligen har släppts ut på marknaden före den 26 maj 2021,
b) den har släppts ut på marknaden från och med den 26 maj 2021 och det för produkten har utfärdats ett intyg som avses i punkt 5 eller 6, eller
c) den är klassificerad i klass I i enlighet med den upphävda lagen och en försäkran om överensstämmelse har upprättats före den 26 maj 2021 och det för produkten vid förfarandet för bedömning av överensstämmelse krävs medverkan av ett anmält organ enligt förordning (EU) 2017/745.
Den upphävda lagen ska gälla för dessa produkter.
11.En medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik får fortsätta att tillhanda- hållas på marknaden eller tas i bruk till och med den 27 maj 2025 om
a) den lagligen har släppts ut på marknaden före den 26 maj 2022, eller
b) den har släppts ut på marknaden från och med den 26 maj 2022 och det för produkten har utfärdats ett intyg som avses i punkt 5 eller 6.
Den upphävda lagen ska gälla för dessa produkter. | 403 |
|
Prop. 2020/21:172 Övergångsbestämmelserna är en anpassning av svensk rätt till artiklarna
120.4och 122 andra stycket i MDR-förordningen och artiklarna 110.4 och 112 andra stycket i IVDR-förordningen. Eftersom den upphävda lagen ska gälla ska även bestämmelserna om tillsyn, straff, förverkande, tystnads- plikt och avgifter i den lagen fortsätta att gälla. Detta förtydligas även i punkt 19.
Övervägandena finns i avsnitt 18.7.
12.Med undantag av produkter som avses i punkt 4 ska bestämmelserna i den upphävda lagen angående registrering av produkter och ekonomiska aktörer samt anmälan av intyg fortsätta att gälla fram till den dag som inträffar tjugofyra månader efter det att meddelandet om funktionaliteten av den europeiska databasen för medicintekniska produkter (Eudamed) offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning i enlighet med artikel 34.3 i förordning (EU) 2017/745.
13.Med undantag av produkter som avses i punkt 4 ska bestämmelserna i den upphävda lagen om tillverkarnas skyldigheter i fråga om säkerhetsövervakning och om att tillhandahålla dokumentation i fråga om kliniska prövningar och prestandastudier fortsätta att gälla fram till den dag som inträffar sex månader efter det att meddelandet om Eudameds funktionalitet har offentliggjorts. För medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik gäller detta endast om meddelandet om Eudameds funktionalitet offentliggörs efter den 26 november 2021.
Bestämmelserna är en anpassning av svensk rätt till artiklarna 120.8, 122 och 123.3 d i MDR-förordningen samt artiklarna 110.8, 112 och 113.3 d i IVDR-förordningen.
Övergångsbestämmelsen i punkt 12 gör det möjligt att med stöd av 10 § den upphävda lagen om medicintekniska produkter fortsätta att meddela föreskrifter om bland annat skyldigheter för tillverkare eller dennes ombud att lämna uppgifter om sin verksamhet och sina produkter. Vidare kan även föreskrifter meddelas om att anmälda organ ska lämna uppgifter till en myndighet om intyg som utfärdats, ändrats, kompletterats, tillfälligt eller slutgiltigt återkallats, eller intyg som vägrats.
Övergångsbestämmelsen i punkt 13 gör det möjligt att med stöd av be- myndiganden i 6, 8 och 10 §§ den upphävda lagen om medicintekniska produkter meddela föreskrifter om bland annat krav på anmälan av klinisk prövning och att registrera och lagra uppgifter om säkerhetsövervakning och undersökningar på de sätt som anges i direktiven.
Båda övergångsbestämmelserna är begränsade i tid. Den upphävda lagen ska fortsätta att gälla för medicintekniska produkter som omfattas av MDR-förordningen fram till den dag som motsvarar sex månader respek- tive tjugofyra månader efter det att meddelandet om funktionaliteten av den europeiska databasen för medicintekniska produkter (Eudamed) offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning i enlighet med artikel 34.3 i MDR-förordningen. IVDR-förordningen ska börja tillämpas den 26 maj 2022. Om Eudamed inte fungerar den 26 maj 2022 så ska be- stämmelserna i stället börja tillämpas sex respektive tjugofyra månader efter det att meddelandet om Eudameds funktionalitet offentliggjorts. Tidsfristerna på sex månader och tjugofyra månader börjar löpa såvitt avser bestämmelserna i IVDR-förordningen om meddelandet offentlig- görs efter den 26 maj 2021 såvitt avser punkt 12 eller efter den 26
404
november 2021 såvitt avser punkt 13. Kommissionen har meddelat att Prop. 2020/21:172 Eudamed inte kommer att vara funktionsduglig till den 26 maj 2021.
Övergångsbestämmelserna gäller inte de produkter som avses i punkt 4, dvs. de produkter som har släppts ut på marknaden eller som har tagits i bruk före den 26 maj 2021 respektive den 26 maj 2022. För dessa produkt- er gäller den upphävda lagen i enlighet med punkt 4 och den övergångs- bestämmelsen är inte tidsbegränsad.
Övervägandena finns i avsnitt 18.8 och 18.9.
14.Bestämmelsen i 4 § den upphävda lagen ska fortsätta att gälla fram till den 26 maj 2022 vad gäller möjligheten att meddela föreskrifter om att den lagen ska gälla även för produkter som i fråga om användningen står nära medicintekniska produkter.
I 4 § lagen om medicintekniska produkter finns ett bemyndigande om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva att den lagen ska gälla även andra produkter som i fråga om användningen står nära medicintekniska produkter. Bemyndigandet är inget genomför- ande av ett EU-direktiv utan är en nationell lagstiftning. Möjligheten att meddela föreskrifter om produkter som står nära sådana medicintekniska produkter som avses i MDR-förordningen ska vara kvar fram till dess att IVDR-förordningen börjar tillämpas den 26 maj 2022.
Övervägandena finns i avsnitt 18.10.
15.En medicinteknisk produkt som inte är en medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik och som i enlighet med tillstånd som har meddelats med stöd av bestämmelsen i 4 § den upphävda lagen om att den lagen helt eller delvis inte ska gälla för produkten har släppts ut på marknaden eller tagits i bruk före den 26 maj 2021 får fortsätta att tillhandahållas så länge som det tillståndet gäller. Detsamma gäller för en medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik som har släppts ut på marknaden eller tagits i bruk före den 26 maj 2022.
Bestämmelsen är en anpassning av svensk rätt till artikel 120.9 i MDR- förordningen och artikel 110.9 i IVDR-förordningen. Av artikel 120.9 framgår det att ett tillstånd som medlemsstaternas behöriga myndigheter beviljat i enlighet med artikel 9.9 i direktiv 90/385/EEG eller artikel 11.2 i direktiv 93/42/EEG ska ha den giltighet som anges i tillståndet. Nämnda direktivbestämmelser ger behöriga myndigheter möjlighet att tillåta att produkter släpps ut på marknaden eller tas i bruk trots att procedurer för EU-försäkran eller andra förfaranden avseende bedömningar om överens- stämmelse inte utförts. Sådant tillstånd får meddelas om användningen av produkten skyddar människors hälsa. Direktivbestämmelserna är genom- förda i svensk rätt genom bemyndigandet i 4 § lagen om medicintekniska produkter där det anges att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva att lagen helt eller delvis inte ska gälla i fråga om vissa medicintekniska produkter. I nuvarande myndighetsföreskrifter anges det att Läkemedelsverket kan, efter en motiverad ansökan, ge till- stånd till att enskilda produkter i vissa fall släpps ut på marknaden och tas i bruk om syftet med att använda produkten är att skydda människors liv och hälsa, jämför 4 § 3 och 7 § 12 Läkemedelsverkets föreskrifter (LVFS 2003:11) om medicintekniska produkter.
405
Prop. 2020/21:172 En övergångsbestämmelse med samma innehåll som den i artikel 120.9
iMDR-förordningen finns i artikel 110.9 i IVDR-förordningen och rör medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik. Artikel 110.9 hänvisar till artikel 9.12 i direktiv 98/79/EG. Även denna direktivbestämmelse är genomförd i svensk rätt genom 4 § lagen om medicintekniska produkter.
Övergångsbestämmelsen innebär att en medicinteknisk produkt som i enlighet med tillstånd meddelat med stöd av bestämmelsen i 4 § lagen om medicintekniska produkter har släppts ut på marknaden eller tagits i bruk före den 26 maj 2021 får fortsätta att tillhandahållas så länge det tillståndet gäller. Detsamma gäller för en medicinteknisk produkt för in vitro- diagnostik som har släppts ut på marknaden eller tagits i bruk före den 26 maj 2022.
Övervägandena finns i avsnitt 18.10.
16.Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om rapportering av händelser när det gäller produkter som har släppts ut på marknaden i enlighet med den upphävda lagen.
Övergångsbestämmelsen ger regeringen eller den myndighet som reger- ingen bestämmer en möjlighet att meddela föreskrifter om den rapporter- ing av händelser som inträffar för produkter som släppts ut på marknaden i enlighet med lagen om medicintekniska produkter. Med stöd av be- myndigandet kan föreskrifter meddelas om exempelvis att sådana händelser ska rapporteras till Eudamed.
Övervägandena finns i avsnitt 18.4.
17.En medicinteknisk produkt som inte är en medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik och som är tillverkad av derivat av vävnader eller celler från människa och där derivaten är icke-viabla eller har gjorts icke-viabla och som har släppts ut på marknaden eller tagits i bruk före den 26 maj 2021 får även i fortsätt- ningen släppas ut på marknaden eller tas i bruk.
Övergångsbestämmelsen är en anpassning av svensk rätt till artikel 120.10 i MDR-förordningen som avser produkter som tillverkats av derivat av vävnader och celler från människa.
Övervägandena finns i avsnitt 18.11.
18.En klinisk prövning som har inletts före den 26 maj 2021 får fortsätta att genomföras enligt den upphävda lagen. Från och med den 26 maj 2021 ska dock allvarliga negativa händelser och produktfel rapporteras i enlighet med förordning (EU) 2017/745.
Övergångsbestämmelsen är en anpassning av svensk rätt till artikel 120.11 i MDR-förordningen. Enligt den bestämmelsen får kliniska prövningar som har inletts före den 26 maj 2021 fortsätta att genomföras enligt be- stämmelserna i den upphävda lagen. Dessa kliniska prövningar får således fortsatta att genomföras i enlighet med föreskrifter meddelade med stöd av 8 § lagen om medicintekniska produkter.
Övervägandena finns i avsnitt 18.12.
406
19. Bestämmelserna om tillsyn, straff, förverkande, tystnadsplikt och avgifter i Prop. 2020/21:172 den upphävda lagen ska fortsätta att gälla i de avseenden och så länge som bestäm-
melser i den lagen ska tillämpas.
I de fall bestämmelser i lagen om medicintekniska produkter ska fortsätta att gälla enligt övergångsbestämmelserna så behöver lagens bestämmelser om tillsyn, straff och förverkande fortsätta att tillämpas. Därmed kan den som släppt ut eller använder en produkt som inte uppfyller kraven i 5 § den upphävda lagen om medicintekniska produkter eller de krav som före- skrivits av regeringen enligt 6 § den lagen dömas till böter eller fängelse i högst ett år (17 §). Till följd av övergångsbestämmelsen kan även en medicinteknisk produkt som varit föremål för brott enligt lagen om medicintekniska produkter eller värdet av den produkten förklaras för- verkat. Detta dock under förutsättning att det inte är uppenbart oskäligt. Även vinning av brottet kan förklaras förverkad (18 §). Tillsyn kan fort- sätta att utföras och tillsynsmyndigheten får därmed bland annat rätt att begära de upplysningar och handlingar som behövs samt meddela före- lägganden och förbud vid äventyr av vite (11–14 §§). Övergångsbestäm- melsen innebär även att avgifter för bland annat registrering, provtagning och undersökning får fortsätta att tas ut (15 §). Även bestämmelsen om tystnadsplikt för den som tagit befattning med ett ärende enligt lagen om medicintekniska produkter ska fortsätta att gälla (16 §).
Bestämmelsen utformas enligt Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 18.13.
21.2Förslaget till lag om ändring i lagen (2021:000) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om medicintekniska produkter
1kap.
2§ Termer och uttryck i denna lag har samma betydelse som i förordning (EU) 2017/745.
Med produkter avses i denna lag, om inte annat anges,
–medicintekniska produkter,
–tillbehör till medicintekniska produkter, och
–produkter som anges i bilaga XVI till förordning (EU) 2017/745.
I paragrafen anges de termer och uttryck som används i lagen. I andra |
|
stycket görs ett tillägg som innebär att med produkter avses även sådana |
|
produkter som omfattas av bilaga XVI till MDR-förordningen. Dessa är |
|
vissa grupper av produkter som enligt en tillverkare endast är avsedda för |
|
estetiska eller andra icke-medicinska ändamål och grupperna har tagits |
|
med i bilagan eftersom de liknar medicintekniska produkter i fråga om |
|
funktion och riskprofil. Några exempel på de produkter som är upptagna i |
|
bilagan och som kommer att omfattas av förordningen är kontaktlinser för |
|
estetisk användning, olika implantat, exempelvis bröstimplantat, medel för |
|
att fylla ut huden i ansiktet eller övrig hud eller slemhinnor, utrustning för |
|
fettsugning, lasrar för hudförbättring, lasrar för tatuerings- eller hårbort- |
|
tagning samt utrustning för elektromagnetisk hjärnstimulering. Genom |
|
tillägget kommer lagen även omfatta dessa produkter. | 407 |
|
Prop. 2020/21:172 Hänvisningarna i lagen till MDR-förordningen är dynamiska och avser alltså förordningen i den vid varje tidpunkt gällande lydelsen.
Övervägandena finns i avsnitt 6.2.
7 kap.
10 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att
1.hälso- och sjukvårdsinstitutioner ska lagra och förvara den unika produkt- identifieringen (UDI) även för produkter som inte är implantat i klass III och som har levererats till dem, och
2.hälso- och sjukvårdspersonal och inrättningar som använder en produkt som omfattas av bilaga XVI till förordning (EU) 2017/745 ska lagra och förvara UDI för produkter som har levererats till dem.
Paragrafen innehåller ett bemyndigande om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter att lagra och förvara en produkts unika produktidentitet (UDI). Begreppet UDI är definierat i artikel 2.15 i MDR. Ordet produkter är definierat i 1 kap. 2 § och behandlas i avsnitt 6.2 och i författningskommentaren till 1 kap. 2 § i detta avsnitt. Enligt tillägget i punkt 2 får föreskrifter även meddelas om att inrättningar som använder en produkt som omfattas av bilaga XVI till MDR-förordningen ska lagra och förvara UDI för produkter som levererats till dem.
Övervägandena finns i avsnitt 9.11.
14 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om användning av produkter i verksamhet som omfattas av hälso- och sjukvårdslagen (2017:30), tandvårdslagen (1985:125), patientsäkerhetslagen (2010:659) och lagen (2021:000) om estetiska kirurgiska ingrepp och estetiska injektionsbehandlingar.
Paragrafen innehåller ett bemyndigande att meddela föreskrifter om användningen av produkter i de verksamheter som omfattas av hälso- och sjukvårdslagen, tandvårdslagen och patientsäkerhetslagen.
Den nya lagen om estetiska kirurgiska ingrepp och estetiska injektions- behandlingar ska enligt förslag i propositionen Lag om estetiska kirurgiska ingrepp och estetiska injektionsbehandlingar (prop. 2020/21:57) träda i kraft den 1 juli 2021. Den föreslagna lagen innehåller bestämmelser om vilken yrkesgrupp som får utföra vissa estetiska behandlingar och under vilka villkor som sådana behandlingar får utföras. I vissa av dessa behandl- ingar kommer sådana produkter som enligt bilaga XVI till MDR-förord- ningen ska omfattas av bestämmelserna i den förordningen att användas. Bemyndigandet ska därför även möjliggöra föreskrifter om användning av produkter i den verksamhet som omfattas av den nya lagen. Ordet produkt- er är definierat i 1 kap. 2 § och behandlas i avsnitt 6.2 och i författnings- kommentaren till 1 kap. 2 § i detta avsnitt.
Övervägandena finns i avsnitt 16.
Ikraftträdande
Denna lag träder i kraft den dag som regeringen bestämmer.
408
Ikraftträdandebestämmelsen anger att lagen ska träda i kraft den dag som Prop. 2020/21:172 regeringen bestämmer. Ikraftträdandetidpunkten är beroende av när kom-
missionen beslutar om en genomförandeakt om de produkter som omfattas av bilaga XVI till MDR-förordningen, se artikel 1.2 och 9 i MDR-förord- ningen. Produkterna i bilaga XVI till MDR-förordningen ska omfattas av den förordningens bestämmelser sex månader efter det att kommissionen har beslutat om nämnda genomförandeakt. En sådan genomförandeakt har ännu inte beslutats.
21.3Förslaget till lag om ändring i lagen (2021:000) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om medicintekniska produkter
Till följd av att lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förord- ning om medicintekniska produkter kommer att innehålla kompletterande bestämmelser till både MDR- och IVDR-förordningen så ska rubriken till lagen ändras till lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förord- ningar om medicintekniska produkter.
1 kap.
1 § Denna lag kompletterar
1.Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG, och
2.Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/746 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik och om upphävande av direktiv 98/79/EG och kommissionens beslut 2010/227/EU.
I lagen regleras även frågor som inte omfattas av EU-förordningarna.
Paragrafen anger lagens innehåll. I första stycket görs ett tillägg om att lagen även innehåller kompletterande bestämmelser till EU-förordningen om medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik (IVDR-förordning- en). Lagen innehåller de kompletterande bestämmelser som gäller på ett generellt plan. Hänvisningarna i lagen till IVDR-förordningen är dynam- iska och avser alltså förordningen i den vid varje tidpunkt gällande lydels- en.
I andra stycket finns en upplysning om att det i denna lag även finns |
|
bestämmelser som inte omfattas av EU-förordningarna. Som exempel kan |
|
nämnas att det finns bestämmelser om tillsyn och sanktioner i 3 kap. och |
|
5 kap. Ändringen är en följd av att lagen nu kompletterar två EU- |
|
förordningar. |
|
Övervägandena finns i avsnitt 6.1. |
|
2 § Termer och uttryck i denna lag har samma betydelse som i förordning (EU) |
|
2017/745 och förordning (EU) 2017/746. |
|
Med produkter avses i denna lag, om inte annat anges, |
|
– medicintekniska produkter, |
|
– tillbehör till medicintekniska produkter, |
|
– medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik, |
|
– tillbehör till medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik, och | 409 |
Prop. 2020/21:172 – produkter som anges i bilaga XVI till förordning (EU) 2017/745.
I paragrafen anges de termer och uttryck som används i lagen. I paragraf- ens första stycke görs ett tillägg som innebär att termer och uttryck i lagen även har samma lydelse som de i IVDR-förordningen. Det innebär bland annat att definitionerna i artikel 2 i IVDR-förordningen även gäller vid tillämpningen av lagen. Bland de termer som definieras i artikel 2 finns medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik, ekonomiska aktörer, unik produktidentifiering (UDI) och prestandastudie. I andra stycket anges att med produkter avses även medicintekniska produkter för in vitro- diagnostik samt tillbehör till sådana produkter. Definitioner av dessa uttryck finns i artikel 2.2 och 2.4 i IVDR-förordningen. Genom bestäm- melsen får uttrycket produkter samma omfattning som i MDR- och IVDR- förordningarna (jfr artikel 1.4 i MDR-förordningen och artikel 1.2 i IVDR- förordningen).
Övervägandena finns i avsnitt 6.2.
2 kap. Kliniska prövningar och prestandastudier
1 § För en försöksperson som, på grund av sjukdom, psykisk störning, försvagat hälsotillstånd eller något annat liknande förhållande, inte är beslutskompetent, är en god man eller förvaltare enligt 11 kap. 4 eller 7 § föräldrabalken, med behörighet att sörja för den enskildes person, den lagligen utsedda ställföreträdare som får ge informerat samtycke till en klinisk prövning eller en prestandastudie på försökspersonens vägnar.
| Paragrafen innehåller kompletterande bestämmelser till EU-förordningar- |
| na om informerat samtycke för personer vars mening inte kan inhämtas på |
| grund av sjukdom, psykisk störning, försvagat hälsotillstånd eller något |
| annat liknande förhållande. Paragrafen ändras så att lagen även reglerar |
| det samtycke som ska inhämtas om en vuxen försöksperson vars mening |
| inte kan inhämtas på grund av sjukdom, psykisk störning, försvagat hälso- |
| tillstånd eller något annat liknande förhållande avser att medverka i en |
| prestandastudie. |
| Bestämmelser om information till försökspersoner och samtycke till att |
| delta i en prestandastudie finns i kapitel VI i IVDR-förordningen. Av be- |
| stämmelserna i det kapitlet framgår att i de fall en försöksperson inte kan |
| ge informerat samtycke till att delta i en prestandastudie ska hans eller |
| hennes lagligen utsedda ställföreträdare ge sitt informerade samtycke. |
| Paragrafen anger att för den försöksperson som saknar besluts- |
| kompetens på grund av sjukdom, psykisk störning, försvagat hälsotillstånd |
| eller något annat liknande förhållande så är en god man eller förvaltare |
| enligt 11 kap. 4 eller 7 § föräldrabalken, med behörighet att sörja för den |
| enskildes person, den lagligen utsedda ställföreträdare som får ge inform- |
| erat samtycke till studien på försökspersonens vägnar. I likhet med vad |
| som anges i avsnitt 10.8 och i författningskommentaren till 2 kap. 1 § i |
| avsnitt 21.1 så avses med icke beslutskompetenta personer sådana person- |
| er som saknar förmåga att fatta beslut i fråga om att delta i en klinisk pröv- |
| ning eller en prestandastudie. |
| Enligt artikel 60.1 i IVDR-förordningen ska prövaren respektera ut- |
410 | tryckliga önskemål från en försöksperson som inte är beslutskompetent att |
|
vägra att delta i eller när som helst avsluta sitt eget deltagande i prestanda- Prop. 2020/21:172 studien. Detta under förutsättning att den beslutsoförmögne har förmåga
att inta en ståndpunkt och bedöma den information om studien som avses i artikel 59.2 i IVDR-förordningen.
Paragrafen medger dock inte att en pretandastudie utförs om en besluts- oförmögen person ger uttryck för att inte vilja delta i en sådan prövning. Detta gäller även en beslutsoförmögen person som inte har förmåga att inta en ståndpunkt eller bedöma informationen om studien. Prövare ska således alltid beakta den beslutsoförmögnas inställning till studien om sådan kan uttryckas.
Av 1 kap. 1 § framgår att nu aktuella lag även kompletterar IVDR-för- ordningen. Det är således en god man eller förvaltare som är den lagligen utsedda ställföreträdare som enligt nämnda förordning ska ge det inform- erade samtycket.
Paragrafen utformas efter synpunkter från Lagrådet. Övervägandena finns i avsnitt 10.10.
2 § För en försöksperson som är underårig är vårdnadshavarna de lagligen utsedda ställföreträdare som får ge informerat samtycke till en klinisk prövning eller en prestandastudie på försökspersonens vägnar. En underårig försöksperson som har fyllt 15 år ska också själv ge sitt informerade samtycke till att delta i den kliniska prövningen eller prestandastudien, under förutsättning att den underårige inser vad prövningen eller studien innebär för honom eller henne. Ett sådant informerat samtycke ska inhämtas i enlighet med vad som regleras om en försöksperson i artikel 63.1 i förordning (EU) 2017/745 och artikel 59.1 i förordning (EU) 2017/746.
Paragrafen innehåller kompletterande bestämmelser till EU-förordning- arna om informerat samtycke för försökspersoner som är underåriga. Para- grafen ändras så att bestämmelsen även avser informerat samtycke för en underårigs deltagande i en prestandastudie.
Genom tillägget föreskrivs det i bestämmelsen att det är vårdnadshav- arna som är de lagligen utsedda ställföreträdarna som får lämna informerat samtycke till att den underårige får delta i en prestandastudie. Om den underårige försökspersonen har två vårdnadshavare ska vårdnadshavarna bestämma tillsammans (6 kap. 13 § föräldrabalken). Båda vårdnadshavar- na ska då samtycka till den underåriges deltagande i prestandastudien. Av 6 kap. 11 § föräldrabalken följer att vårdnadshavaren vid utövandet av sin bestämmanderätt i takt med barnets stigande ålder och utveckling ska ta allt större hänsyn till barnets synpunkter och önskemål. Det följer av artikel 61.1 c i IVDR-förordningen att prövaren ska respektera uttryckliga önskemål från en underårig om att vägra delta eller avsluta sitt deltagande i prestandastudien. Detta under förutsättning att den underårige har förmåga att inta en ståndpunkt och bedöma informationen om prövningen.
Det är vårdnadshavarna som är de lagligen utsedda ställföreträdare som enligt IVDR-förordningen ska ge det informerade samtycket. Enligt be- stämmelsen ska den som fyllt 15 år men inte 18 år och som inser vad pre- standastudien innebär för hans eller hennes del, lämna sitt informerade samtycke till att delta i en prestandastudie. Det informerade samtycket ska inhämtas i enlighet med artikel 59.1 i IVDR-förordningen. Om en försöks- person under loppet av en prövning blir myndig ska denne, enligt artikel
411
Prop. 2020/21:172 61.1 i IVDR-förordningen, lämna sitt informerade samtycke innan han eller hon kan fortsätta sitt deltagande i studien. I de fall en underårig har lämnat sitt informerade samtycke till att delta i studien behöver inte ett nytt samtycke inhämtas när personen blivit myndig utan det tidigare lämnade samtycket fortsätter att gälla.
Övervägandena finns i avsnitt 10.9.
3 § Sponsorn för en klinisk prövning eller en prestandastudie är skyldig att genom försäkring eller på annat sätt garantera att försökspersonen får ersättning om sponsorn eller prövaren blir skyldig att betala sådan. Skadeskyddet eller ersättningsgarantin ska vara förenlig med riskens karaktär och omfattning.
Paragrafen innehåller ett krav på att sponsorn, dvs. den person, företag, institution eller organisation som ansvarar för att inleda, genomföra och ordna finansieringen av en klinisk prövning eller en prestandastudie, ska vara skyldig att genom försäkring eller på annat sätt garantera att försökspersonen får ersättning om sponsorn eller prövaren blir skyldig att betala sådan. Skadeskyddet eller ersättningsgarantin ska vara förenlig med riskens karaktär och omfattning. Genom tillägget anpassas bestämmelsen till artikel 65 i IVDR-förordningen. Ordet sponsor är definierat i artikel
2.57i samma förordning. En liknande bestämmelse om ersättningsgaranti- er vid kliniska läkemedelsprövningar finns i 7 kap. 6 § lagen (2018:1272) om ändring i läkemedelslagen (2015:315). Den bestämmelsen ska träda i kraft den dag som regeringen bestämmer.
I 7 kap. 13 § denna lag finns ett bemyndigade som ger regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer möjlighet att meddela före- skrifter om kravet i denna bestämmelse.
Övervägandena finns i avsnitt 10.13.
Tillstånd att genomföra en klinisk prövning eller en prestandastudie
4 § Den myndighet som regeringen bestämmer prövar frågor om
1.tillstånd att genomföra en klinisk prövning eller en prestandastudie, och
2.väsentliga ändringar av en sådan prövning eller studie.
Bestämmelser om den etiska granskningen av en ansökan eller anmälan av en klinisk prövning eller en prestandastudie finns i lagen (2021:000) med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordningar om medicintekniska produkter.
I paragrafen ges regeringen rätt att utse en myndighet som ska pröva frågor om tillstånd att genomföra en klinisk prövning eller en prestandastudie. Tilläggen innebär att bestämmelsen anpassas även till bestämmelserna om när prestandastudier får påbörjas och genomföras enligt IVDR-förordning- en.
Ändringarna i första stycket innebär att frågor om tillstånd att genomföra prestandastudier och väsentliga ändringar av sådana studier ska prövas av den myndighet som regeringen bestämmer. Med tillstånd att genomföra en prestandastudie avses förfarande om godkännande av en ansökan enligt artikel 66.7 b i IVDR-förordningen. Det avser även valideringsbeslut enligt artikel 66.7 a samma förordning. Under vilka förutsättningar en väsentlig ändring får införas i en prestandastudie framgår av artikel 71 i
412IVDR-förordningen.
I andra stycket, som utformas efter synpunkter från Lagrådet, finns det Prop. 2020/21:172 en upplysning om att bestämmelser om den etiska granskningen av en
ansökan eller anmälan om prestandastudie finns i lagen med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordningar om medicintekniska produkter. Att Etikprövningsmyndigheten ska utföra den etiska granskningen av ansökningar om kliniska prövningar och prestandastudier och därefter besluta om yttrande framgår av 4 och 5 §§ den lagen, se avsnitt 2.5 och författningskommentaren till den lagen i avsnitt 21.5.
Övervägandena finns i avsnitt 10.1–10.4.
5 § Den dokumentation som avses i kapitel III avsnitt 3 i bilaga XV till förord- ning (EU) 2017/745 och i kapitel II avsnitt 3 i bilaga XIV till förordning (EU) 2017/746 ska hållas tillgänglig för de behöriga myndigheterna under den tid som anges i bilagorna även om sponsorn, dennes kontaktperson eller den rättsliga före- trädaren försätts i konkurs, går i likvidation eller upphör med sin verksamhet. Sponsorn, dennes kontaktperson eller den rättsliga företrädaren ska i sådana fall anmäla till den myndighet som regeringen bestämmer vem som ansvarar för arkiv- eringen av handlingarna och var de förvaras.
Paragrafen innehåller bestämmelser om att viss dokumentation ska hållas tillgänglig för behöriga myndigheter om sponsorn, dennes kontaktperson eller den rättsliga företrädaren försätts i konkurs, går i likvidation eller upphör med sin verksamhet.
Tillägget i bestämmelsen innebär att bestämmelsen om bevarande av dokumentation även gäller prestandastudier och att sådan dokumentation ska hållas tillgänglig för behöriga myndigheter om sponsorn, dennes kon- taktperson eller den rättsliga företrädaren försätts i konkurs, går i likvida- tion eller upphör med sin verksamhet. Tillägget är en anpassning av svensk rätt till kapitel II avsnitt 3 i bilaga XIV till IVDR-förordningen. Behöriga myndigheter är de myndigheter som medlemsstaterna utser enligt artikel
96i IVDR-förordningen. Dessa myndigheter ska ansvara för genomför- andet av IVDR-förordningen. I Sverige utses behörig myndighet i förord- ning. Begreppet sponsor behandlas i författningskommentaren till 3 §. Bestämmelser om kontaktpersoner och rättsliga företrädare finns i artikel 58.4 i IVDR-förordningen. Ytterligare regleringar om rättsliga företrädare och kontaktpersoner finns i 7 kap. 13 §, jämför författningskommentaren till den bestämmelsen.
Övervägandena finns i avsnitt 9.9.
3 kap.
1 § Tillsyn över efterlevnaden av förordning (EU) 2017/745, förordning (EU) 2017/746, denna lag och de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen utövas av den eller de myndigheter som regeringen bestämmer.
Paragrafen innebär att regeringen kan utse den eller de myndigheter som ska utöva tillsyn över MDR-förordningen, IVDR-förordningen, denna lag och de föreskrifter som meddelas med stöd av lagen. Tillägget i bestäm- melsen innebär att tillsyn även ska ske över att IVDR-förordningen följs.
Övervägandena finns i avsnitt 11.1.
413
Prop. 2020/21:172 2 § En tillsynsmyndighet har rätt att för tillsynen på begäran få de upplysningar och handlingar som behövs och få tillträde till områden, lokaler och andra utrym- men, dock inte bostäder, där produkter hanteras eller där kliniska prövningar eller prestandastudier utförs. Om det behövs för tillsynen, får myndigheten göra under- sökningar och ta prover. För kostnader på grund av undersökningar eller för uttagna prover betalas inte ersättning.
I paragrafen finns bestämmelser om de befogenheter som en tillsyns- myndighet kan utnyttja i tillsynsarbetet. Av tillägget framgår det att en tillsynsmyndighet även får begära tillträde till utrymmen där prestanda- studier utförs. Genom tillägget i 1 § så omfattar bestämmelsen även tillsyn av IVDR-förordningen.
Övervägandena finns i avsnitt 11.1.
3 § En tillsynsmyndighet får besluta de förelägganden som behövs för att förord- ning (EU) 2017/745, förordning (EU) 2017/746, denna lag och de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen ska följas. En tillsynsmyndighet får också besluta om förelägganden om tillträde till områden, lokaler och andra utrymmen enligt 2 § vägras.
Ett beslut om föreläggande får förenas med vite.
Med stöd av paragrafen får en tillsynsmyndighet meddela de förelägg-and- en som behövs i enskilda fall för att EU-förordningarna, lagen och de före- skrifter som har meddelats med stöd av lagen ska efterlevas. Tillägget i första stycket innebär att förelägganden även får meddelas vid tillsynen över IVDR-förordningen. Ett beslut om föreläggande kan innebära att adressaten ska vidta en viss åtgärd (påbud) eller avstå från att vidta en viss åtgärd (förbud).
En tillsynsmyndighet får enligt andra stycket och på samma sätt som anges i författningskommentaren till 3 kap. 3 § i avsnitt 21.1 förena beslut om föreläggande med vite. Allmänna bestämmelser om vite finns i lagen (1985:206) om viten. Att myndighetens beslut får överklagas följer av 6 kap. 2 §.
Övervägandena finns i avsnitt 11.1.
4 § På begäran av en tillsynsmyndighet ska Polismyndigheten lämna den hjälp som behövs när tillsynsmyndigheten vidtar åtgärder eller verkställer beslut som har meddelats med stöd av förordning (EU) 2017/745, förordning (EU) 2017/746 eller denna lag eller de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen, om
1.det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden inte kan utföras utan att en polismans särskilda befogenheter enligt 10 § polislagen (1984:387) behöver tillgripas, eller
2.det annars finns synnerliga skäl.
I paragrafen finns bestämmelser om tillsynsmyndighetens rätt att begära biträde av Polismyndigheten i sin tillsyn.
| Genom tillägget kan Polismyndigheten även lämna den hjälp som |
| tillsynsmyndigheten behöver för att vidta åtgärder eller verkställa beslut |
| som tillsynsmyndigheten har fattat med stöd av IVDR-förordningen. |
| Övervägandena finns i avsnitt 11.2. |
| 5 § En tillsynsmyndighet får begära handräckning av Kronofogdemyndigheten |
414 | som behövs när tillsynsmyndigheten vidtar åtgärder eller verkställer beslut som |
har meddelats med stöd av förordning (EU) 2017/745, förordning (EU) 2017/746 Prop. 2020/21:172 eller denna lag eller de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen.
Vid handräckning gäller bestämmelserna i utsökningsbalken om verkställighet av förpliktelser som inte avser betalningsskyldighet, avhysning eller avlägsnande.
I paragrafen finns bestämmelser om att tillsynsmyndigheten får begära biträde av Kronofogdemyndigheten i sin tillsyn. Genom tillägget i första stycket får tillsynsmyndigheten begära handräckning av Kronofogde- myndigheten när tillsynsmyndigheten vidtar åtgärder eller verkställer beslut som meddelats även med stöd av IVDR-förordningen. Det kan t.ex. bli aktuellt om myndigheten behöver avlägsna fysiska hinder för att kunna genomföra en kontroll.
Övervägandena finns i avsnitt 11.2.
4 kap.
1 § En avgift ska betalas av den som
1.ansöker i Sverige om att utses till anmält organ eller som ansöker om utvidgning eller andra ändringar beträffande utseendet av ett anmält organ och anmälan till Europeiska kommissionen av sådana ändringar,
2.ansöker om att få genomföra en klinisk prövning eller en prestandastudie,
3.anmäler att en klinisk prövning eller en prestandastudie ska utföras för att ytterligare utvärdera en CE-märkt produkt inom ramen för produktens avsedda ändamål,
4.anmäler väsentliga ändringar av en klinisk prövning eller en prestandastudie,
eller
5.ansöker om tillstånd att enligt artikel 59 i förordning (EU) 2017/745 eller artikel 54 i förordning (EU) 2017/746 i Sverige släppa ut en specifik produkt på marknaden eller ta den i bruk trots att de förfaranden som avses i artikel 52 i förordning (EU) 2017/745 respektive artikel 48 i förordning (EU) 2017/746 inte har genomförts.
I paragrafen regleras när ansöknings- och anmälningsavgift ska betalas. Genom att även IVDR-förordningen ska omfattas av lagen så görs en ändr- ing i punkt 1 som innebär att även den som ansöker om att bli ett anmält organ enligt bestämmelser i kapitel IV i IVDR-förordningen ska betala en avgift enligt denna paragraf. Detsamma gäller den som ansöker om utvidg- ning eller ändringar beträffande utseendet av ett anmält organ och anmälan till kommissionen av sådana ändringar.
Ändringarna i punkt 2–4 innebär att avgifter även får tas ut vid ansökan eller anmälan om att genomföra en prestandastudie eller väsentlig ändring av en sådan studie. Av punkt 5 framgår att en avgift även ska betalas av den som söker tillstånd om att i enlighet med artikel 54 i IVDR-förord- ningen göra undantag från krav på bedömningar av överensstämmelse.
Övervägandena finns i avsnitt 14.
5 kap.
1 § Till böter eller fängelse i högst ett år döms den som med uppsåt eller av oaktsamhet släpper ut en produkt på marknaden eller tillhandahåller en sådan produkt i Sverige utan att
1.produkten uppfyller de krav och villkor som gäller enligt artikel 5 i förordning (EU) 2017/745 eller artikel 5 i förordning (EU) 2017/746, eller
415
Prop. 2020/21:172 2. de språkkrav uppfylls som gäller enligt föreskrifter som har meddelats av regeringen med stöd av 7 kap. 8 § och som avser den information om en produkt som ska tillhandahållas eller lämnas till användare eller patienter i Sverige.
I ringa fall ska det inte dömas till ansvar.
I paragrafen straffbeläggs överträdelser av vissa bestämmelser i MDR- och IVDR-förordningarna. Ändringen i punkt 1 i första stycket innebär att även den som släpper ut en produkt eller tillhandahåller en produkt utan att den uppfyller kraven i artikel 5 i IVDR-förordningen kan dömas till böter eller fängelse i högst ett år. En produkt ska således endast släppas ut eller till- handahållas om den uppfyller kraven i IVDR-förordningen. Av artikel 5 framgår även att en produkt ska uppfylla de allmänna krav på säkerhet och prestanda som anges bilaga I till IVDR-förordningen. Bland de krav som anges i den bilagan finns krav på konstruktion och tillverkning samt den information som ska lämnas tillsammans med produkten.
Av punkt 2 framgår att straffbestämmelsen också omfattar den som släpper ut eller tillhandahåller en produkt utan att tillhandahålla eller lämna information om produkten till användare eller patienter på det språk som föreskrivs i förordning. Sådana föreskrifter meddelas med stöd av be- myndigandet i 7 kap. 8 §. Den information om produkten som ska uppfylla språkkraven är information till patienter, bruksanvisningar och säkerhets- meddelanden till marknaden. Ordet användare är definierat i artikel 2.30 i IVDR-förordningen. I den bestämmelsen framgår att med användare så avses hälso- och sjukvårdspersonal eller en lekman som använder en produkt.
Övervägandena finns i avsnitt 15.1.1.
2 § Till böter eller fängelse i högst två år döms den som med uppsåt eller av oaktsamhet påbörjar eller genomför en klinisk prövning eller en prestandastudie
1.utan tillstånd,
2.utan att ha lämnat in en ansökan eller anmälan enligt artikel 70.1, 74, 75 eller
82.1 i förordning (EU) 2017/745 eller artikel 66.1, 70 eller 71 i förordning (EU) 2017/746,
3.i strid med villkor som anges i beslut om tillstånd, beslut avseende etisk granskning i enlighet med artikel 70.7 a eller 74 i förordning (EU) 2017/745 eller artikel 66.7 a eller 70 i förordning (EU) 2017/746, eller i ett yttrande avseende etisk granskning i enlighet med artikel 75 eller 82.1 i förordning (EU) 2017/745 eller artikel 71 i förordning (EU) 2017/746 i det fall den myndighet som prövar frågor enligt 2 kap. 4 § inte har fattat beslut i frågan, eller
4.i strid med ett negativt yttrande avseende etisk granskning i enlighet med artikel 70.7 a, 74, 75 eller 82.1 i förordning (EU) 2017/745 eller artikel 66.7 a, 70 eller 71 i förordning (EU) 2017/746 i det fall den myndighet som prövar frågor enligt 2 kap. 4 § inte har fattat beslut i frågan.
I ringa fall ska det inte dömas till ansvar.
| Paragrafen innehåller straffbestämmelser om att otillåtet påbörja eller |
| genomföra en klinisk prövning eller en prestandastudie. Gärningen ska ha |
| begåtts med uppsåt eller av oaktsamhet. Genom tillägget i första stycket |
| punkt 1 så omfattas även den som påbörjar eller genomför en prestanda- |
| studie utan tillstånd enligt artikel 66.7 b i IVDR-förordningen av straffbe- |
| stämmelsen eller som ett valideringsbeslut enligt artikel 66.7 a samma för- |
| ordning. Av punkt 2 framgår att även den som påbörjar eller genomför en |
416 | prestandastudie utan att ha lämnat in en ansökan eller anmälan till behörig |
myndighet i enlighet med artikel 66.7 a, 70 eller 71 i IVDR-förordningen Prop. 2020/21:172 omfattas av straffbestämmelsen. Enligt punkt 3, som utformas efter syn-
punkter från Lagrådet, omfattar straffansvaret också den som påbörjar eller genomför en prestandastudie i strid med villkor som anges i ett beslut om att genomföra en prestandastudie. Det kan vara ett villkor som anges i det tillstånd som har meddelats enligt artikel 66.7 b av den myndighet som med stöd av 2 kap. 4 § utsetts av regeringen att pröva frågor om prestanda- studier. Det kan även vara villkor som Etikprövningsmyndigheten har meddelat efter sin etiska granskning enligt artikel 66.7 a eller 70 i IVDR- förordningen. Det kan även vara villkor som Etikprövningsmyndigheten har meddelat i ett yttrande avseende etisk granskning i enlighet med artikel
71i IVDR-förordningen om den myndighet som prövar frågor enligt
2kap. 4 § inte har meddelat ett beslut som omfattar den etiska granskningen.
Av punkt 4 framgår det att straffansvaret även omfattar den som påbörjar eller genomför en prestandastudie trots att ansökan eller anmälan har resulterat i ett negativt yttrande avseende etisk granskning i enlighet med artikel 66.7 a, 70 eller 71 i det fall den myndighet som prövar frågor enligt
2kap. 4 § inte har fattat beslut i frågan.
Av andra stycket framgår att det inte ska dömas till ansvar i ringa fall. Bedömningen av om gärningen kan anses som ringa ska göras med hänsyn till samtliga omständigheter. Till exempel kan en utebliven anmälan om väsentlig ändring enligt artikel 71 anses som ringa, i fall det inte är givet att det är fråga om en ändring som är väsentlig.
Övervägandena finns i avsnitt 15.1.1.
5 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att en sanktionsavgift får tas ut
1.om en överträdelse har skett av artikel 7 eller 10–16 i förordning (EU) 2017/745, eller artikel 7 eller 10–16 i förordning (EU) 2017/746,
2.om en klinisk prövning eller en prestandastudie påbörjas eller genomförs utan tillstånd eller utan att en ansökan eller anmälan lämnats in eller i strid med villkor som anges i beslut,
3.om en klinisk prövning eller en prestandastudie påbörjas eller genomförs i strid med ett negativt yttrande avseende den etiska granskningen i enlighet med artikel 70.7 a, 74 eller 75 i förordning (EU) 2017/745 eller artikel 66.7 a, 70 eller 71 i förordning (EU) 2017/746 i det fall den myndighet som prövar frågor enligt 2 kap. 4 § inte har fattat beslut i frågan, eller
4.av den som oriktigt har uppgett sig vara ett anmält organ enligt artikel 2.42 i förordning (EU) 2017/745 eller artikel 2.34 i förordning (EU) 2017/746.
Bestämmelsen ger regeringen eller den myndighet som regeringen be- |
|
stämmer rätt att meddela föreskrifter om i vilka fall som sanktionsavgifter |
|
ska kunna tas ut. Tillägget i punkt 1 innebär att föreskrifter får meddelas |
|
om att sanktionsavgifter får tas ut även för överträdelser av artikel 7 eller |
|
10–16 i IVDR-förordningen. Artikel 7 rör förbud mot att använda vilse- |
|
ledande påståenden om produkter och i artiklarna 10–16 anges de skyldig- |
|
heter som tillverkare, den auktoriserade representanten, importörer, distri- |
|
butörer och sakkunniga personer har. |
|
Av punkt 2 framgår att sanktionsavgifter även får omfatta en situation |
|
där en prestandastudie påbörjas eller genomförs utan tillstånd eller utan att |
|
en ansökan eller anmälan har lämnats in. Föreskrifter om sanktionsavgifter | 417 |
|
Prop. 2020/21:172 får även meddelas i fråga om prestandastudier som påbörjas eller genom- förs i strid med villkor som anges i beslut. Det kan vara ett villkor som anges i det tillstånd som meddelats enligt artikel 66.7 b av den myndighet som med stöd av 2 kap. 4 § utsetts av regeringen att pröva frågor om pre- standastudier. Det kan även vara villkor som Etikprövningsmyndigheten har meddelat efter sin etiska granskning och där den myndighet som med stöd av 2 kap. 4 § utsetts av regeringen att pröva frågor om prestanda- studier inte meddelat ett beslut som omfattar den etiska granskningen. Det kan således vara villkor som Etikprövningsmyndigheten meddelat efter en etisk granskning av en ansökan enligt artikel 66.7 a eller en anmälan enligt artikel 70 eller 71.
Av punkt 3 följer att föreskrifter om sanktionsavgifter också får med- delas i fråga om prestandastudier som påbörjas eller genomförs i strid med ett negativt yttrande avseende den etiska granskningen i enlighet med artikel 66.7 a, 70 eller 71 i IVDR-förordningen i det fall den myndighet som prövar frågor enligt 2 kap. 4 § inte har fattat beslut i frågan. En sådan överträdelse kan ske i de fall som Etikprövningsmyndigheten har avgett yttrande efter sin etiska granskning och där den myndighet som med stöd av 2 kap. 4 § utsetts av regeringen att pröva frågor om prestandastudier inte meddelat ett beslut som omfattar den etiska granskningen. Det kan således vara ett yttrande som Etikprövningsmyndigheten avgett efter en etisk granskning av en ansökan enligt artikel 66.7 a eller en anmälan enligt artikel 70 eller 71.
Vidare kan föreskrifter meddelas om att sanktionsavgift får tas ut enligt punkt 4 för den som oriktigt har uppgett sig vara ett anmält organ enligt bestämmelserna i IVDR-förordningen. Av artikel 2.34 i IVDR-förordning- en framgår att med anmält organ avses ett organ för bedömning av överensstämmelse som utsetts i enlighet med den förordningen.
Övervägandena finns i avsnitt 15.2.2.
6 kap.
1 § Den som har tagit befattning med något ärende enligt förordning (EU) 2017/745, förordning (EU) 2017/746 eller denna lag får inte obehörigen röja eller på annat sätt utnyttja vad han eller hon då har fått veta om någons affärs- eller driftförhållanden.
Som obehörigt röjande anses inte att någon fullgör sådan uppgiftsskyldighet som följer av lag eller förordning.
I det allmännas verksamhet tillämpas bestämmelserna i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400).
Paragrafen innehåller krav på tystnadsplikt för den som tagit befattning med ett ärende enligt MDR-förordningen, IVDR-förordningen eller denna lag. Tillägget i första stycket görs till följd av att denna lag även ska om- fatta IVDR-förordningen, jämför författningskommentaren till 1 kap. 1 §.
För brott mot tystnadsplikt döms, om inte gärningen annars är särskilt belagd med straff, enligt 20 kap. 3 § brottsbalken till böter eller fängelse i högst ett år. Begås gärningen av oaktsamhet är straffskalan begränsad till böter. Om gärningen är att anse som ringa döms inte till ansvar.
Övervägandena finns i avsnitt 12.3.
418
7 kap. | Prop. 2020/21:172 |
1 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela |
|
föreskrifter om att krav som följer av eller väsentligen motsvarar kraven enligt |
|
förordning (EU) 2017/745, förordning (EU) 2017/746 och denna lag ska gälla även |
|
för produkter som inte anges i 1 kap. 2 § men som i fråga om användningen står |
|
nära sådana produkter. |
|
Paragrafen innehåller ett bemyndigande till regeringen eller den myndig- |
|
het som regeringen bestämmer att meddela förskrifter om att bestämmelser |
|
i MDR- och IVDR-förordningarna och denna lag även kan gälla andra pro- |
|
dukter som i fråga om användningen står nära de produkter som omfattas |
|
av MDR-förordningen eller IVDR-förordningen. Genom tillägget så kan |
|
föreskrifter meddelas om att krav som följer av eller väsentligen motsvarar |
|
kraven i IVDR-förordningen ska gälla för produkter som i fråga om |
|
användning står nära medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik. |
|
Paragrafen motsvarar delvis 4 § lagen om medicintekniska produkter (se |
|
prop. 1992/93:175 s. 47). |
|
Övervägandena finns i avsnitt 9.3. |
|
3 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om
1.de produkter som avses i artikel 5.5 i förordning (EU) 2017/745 och artikel
5.5i förordning (EU) 2017/746, och
2.skyldighet för hälso- och sjukvårdsinstitutioner att till den myndighet som regeringen bestämmer lämna ytterligare information om dessa produkter.
Paragrafen innehåller bemyndigande avseende sådana produkter som anges i artikel 5.5 i MDR-förordningen och artikel 5.5 i IVDR-förordning- en, s.k. egentillverkade produkter. Detta är produkter som endast tillverkas och används inom hälso- och sjukvårdsinstitutioner och de omfattas inte av samma krav som övriga produkter i EU-förordningarna.
Av artikel 5.5 i IVDR-förordningen framgår det att de relevanta all- männa kraven på säkerhet och prestanda som anges i bilaga I till den för- ordningen ska gälla dessa produkter, men att övriga bestämmelser i förord- ningen inte ska tillämpas. Tillägget i punkt 1 innebär att föreskrifter även får meddelas om de egentillverkade produkter som avses i artikel 5.5 i IVDR-förordningen. Bestämmelsen behandlas i författningskommentaren till 7 kap. 3 § i avsnitt 21.1.
Begreppet hälso- och sjukvårdsinstitution är definierat i artikel 2.29 i IVDR-förordningen. Med begreppet avses en organisation vars primära syfte är att ge vård eller behandling till patienter eller att främja folkhälsan. En viss vägledning av uttryckets räckvidd ges i skäl 29 i ingressen till IVDR-förordningen där det anges att bland hälso- och sjukvårdsinstitu- tioner ingår sjukhus och institutioner men även laboratorier och folkhälso- institutioner som stöder hälso- och sjukvårdssystemet eller tillgodoser patientbehov men som inte direkt behandlar eller vårdar patienter. Av skälen framgår även att uttrycket hälso- och sjukvårdsinstitution inte om- fattar inrättningar som i första hand har som syfte att främja hälsofrågor eller en hälsosam livsstil, såsom gym, spa, friskvårds- och träningsanlägg- ningar. Uttryckets innebörd behandlas ytterligare i avsnitt 6.2.
Övervägandena finns i avsnitt 9.4.
419
Prop. 2020/21:172 5 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om framställning, förvaring och distribution av blod och blodkomponenter avsedda att användas som råvara vid tillverkning av produkter som omfattas av förordning (EU) 2017/745 eller förordning (EU) 2017/746.
Paragrafen motsvarar 6 § 6 lagen om medicintekniska produkter. Inne- börden beskrivs i propositionen Ändringar i lagen om blodsäkerhet m.m. (prop. 2007/08:2 s. 32 f. och 37 f.). Tillägget innebär att bemyndigandet även avser tillverkning av produkter som omfattas av IVDR-förordningen.
Föreskrifter om information och rådgivning om genetiska tester
5 a § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om den information som ska ges till patienten och om den tillgång till rådgivning som ska finnas i fråga om ett genetiskt test enligt artikel 4 i förordning (EU) 2017/746.
Paragrafen, som är ny, innehåller ett bemyndigande som ger regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer möjlighet att meddela föreskrifter om den information och den tillgång till rådgivning som en patient ska få innan han eller hon genomgår ett genetiskt test. Av artikel 4 i IVDR-förordningen framgår det att de genetiska tester som avses är sådana som används på personer inom ramen för hälso- och sjukvård enligt definitionen i artikel 3 a i Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/24/EU och för diagnostik, förbättring av behandlingar och prediktiv eller prenatal testning.
Övervägandena finns i avsnitt 9.1.
7 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vilka utbildningar inom juridik, medicin, farmaci, ingenjörs- vetenskap eller annan relevant vetenskaplig disciplin som den person som har ansvar för att regelverket följs ska ha i enlighet med artikel 15.1, 15.2 och 15.6 i förordning (EU) 2017/745 och artikel 15.1, 15.2 och 15.6 i förordning (EU) 2017/746.
Paragrafen innehåller ett bemyndigande för regeringen eller den myndig- het regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om den utbildning en person ska ha för att kunna ta ansvar för att regelverket om produkter som omfattas av EU-förordningarna följs. Tillägget innebär att föreskrifter även får meddelas om de utbildningar som en sådan person ska ha när det gäller IVDR-förordningen. Av artikel 15 i IVDR-förordningen framgår att tillverkaren ska ha tillgång till en sådan sakkunnig person.
Övervägandena finns i avsnitt 9.10.
Föreskrifter om kliniska prövningar och prestandastudier
12 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om den behörighet som
1.krävs för att hålla det samtal med försökspersonen som anges i artikel 63.2 c
iförordning (EU) 2017/745 och artikel 59.2 c i förordning (EU) 2017/746,
2.en person ska ha för att tillhandahålla den aktuella sjukvården under de förhållanden som gäller för kliniska prövningar i enlighet med artikel 62.4 j i
420
förordning (EU) 2017/745 eller prestandastudier i enlighet med artikel 58.5 j i Prop. 2020/21:172 förordning (EU) 2017/746, och
3. en person ska ha för att få vara prövare.
Paragrafen innehåller bemyndiganden för regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om kliniska prövningar och prestandastudier. I punkt 1 görs ett tillägg så att föreskrifter får meddelas även för den behörighet som krävs för att hålla den intervju med försöks- personen som ska genomföras enligt artikel 59.2 c i IVDR-förordningen. Under denna intervju ska försökspersonen ges information om studien så att denne kan ta ställning till om han eller hon vill delta i den.
I punkt 2 görs ett tillägg så att föreskrifter får meddelas om den behörig- het en person ska ha för att tillhandahålla sjukvården under en prestanda- studie.
Övervägandena finns i avsnitt 10.6.
13 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om
1.att en sponsor som inte är etablerad inom Europeiska ekonomiska samarbets- området inte behöver ha en rättslig företrädare utan i stället får utse minst en kontaktperson i enlighet med artikel 62.2 i förordning (EU) 2017/745 eller artikel 58.4 i förordning (EU) 2017/746, och
2.försäkringar eller andra garantier som avses i 2 kap. 3 §.
Paragrafen innehåller bemyndiganden för regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer att meddela föreskrifter i vissa frågor som rör sponsorn av kliniska prövningar och prestandastudier. Tillägget i punkt 1 innebär att föreskrifter även får meddelas så att en sponsor av en prestanda- studie som inte är etablerad inom Europeiska ekonomiska samarbets- området (EES) kan få utse minst en kontaktperson i stället för en rättslig företrädare. Begreppet sponsor behandlas i författningskommentaren till 2 kap. 3 §. Bestämmelser om rättsliga företrädare och kontaktpersoner finns i artikel 58.4 i IVDR-förordningen.
Övervägandena finns i avsnitt 10.6 och 10.13.
16 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela ytterligare föreskrifter i frågor som rör förordning (EU) 2017/745, förordning (EU) 2017/746 och denna lag och som behövs för att skydda människors hälsa och säkerhet.
Paragrafen innehåller ett bemyndigande för regeringen eller den myndig- het regeringen bestämmer att meddela föreskrifter i frågor som rör MDR- och IVDR-förordningarna och denna lag och som behövs till skydd för människors hälsa och säkerhet. Ändringen innebär att föreskrifter även får meddelas för frågor som rör IVDR-förordningen och som behövs till skydd för människors hälsa och säkerhet.
Övervägandena finns i avsnitt 16.
17 § Den dokumentation som avses i kapitel III avsnitt 7 i bilaga IX till |
|
förordning (EU) 2017/745 och kapitel III avsnitt 6 i bilaga IX till förordning |
|
2017/746 ska hållas tillgänglig för de behöriga myndigheter som utsetts enligt |
|
respektive förordningar under den tid som anges i bilagorna även om tillverkaren | 421 |
eller dennes auktoriserade representant försätts i konkurs, går i likvidation eller |
Prop. 2020/21:172 upphör med sin verksamhet. Tillverkaren eller dennes auktoriserade representant ska i sådana fall anmäla till den myndighet som regeringen bestämmer vem som ansvarar för arkiveringen av handlingarna och var de förvaras.
Paragrafen innehåller bestämmelser om att viss dokumentation ska hållas tillgänglig för behöriga myndigheter om tillverkaren eller dennes auktoriserade representant försätts i konkurs, går i likvidation eller upphör med sin verksamhet. Tillägget är en följd av att IVDR-förordningen börjar tillämpas. Bestämmelsen är en anpassning av svensk rätt till kapitel III avsnitt 6 i bilaga IX till IVDR-förordningen.
Övervägandena finns i avsnitt 9.9.
Ikraftträdandebestämmelse
Denna lag träder i kraft den 26 maj 2022.
Av artikel 113.2 i IVDR-förordningen framgår det att EU-förordningen ska börja tillämpas den 26 maj 2022. Samma dag ska därför ändringarna i lagen börja tillämpas i Sverige. I avsnitt 2.1 och i författningskommentaren i avsnitt 21.1 finns det övergångsbestämmelser som innebär undantag från IVDR-förordningens bestämmelser i vissa fall.
Övervägandena finns i avsnitt 18.2.
21.4Förslaget till lag med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om medicintekniska produkter
Inledande bestämmelser
1 § Denna lag kompletterar Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG, i denna lag kallad EU-förordningen.
Enligt artikel 62.3 i EU-förordningen ska vissa kliniska prövningar vara föremål för vetenskaplig och etisk granskning. Lagen innehåller bestämmelser om den etiska granskningen av ansökningar och anmälningar för att få genomföra en klinisk prövning.
Paragrafen anger lagens innehåll. I första stycket anges att lagen innehåller kompletterande bestämmelser till MDR-förordningen.
Av andra stycket framgår det att kliniska prövningar ska vara föremål för vetenskaplig och etisk granskning och att lagen innehåller bestämmels- er om den etiska granskningen av ansökningar och anmälningar av sådana prövningar.
Hänvisningarna till EU-förordningen i denna lag är dynamiska och avser alltså förordningen i den vid varje tidpunkt gällande lydelsen.
Övervägandena finns i avsnitt 10.2.
2 § Termer och uttryck i denna lag har samma betydelse som i EU-förordningen.
422
Kompletterande bestämmelser om tillstånd att genomföra en klinisk prövning Prop. 2020/21:172 finns i lagen (2021:000) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning
om medicintekniska produkter.
I paragrafen anges de termer och uttryck som används i lagen och det finns även en upplysning om att kompletterande bestämmelser finns i annan lag. I paragrafen framgår det av första stycket att de termer och uttryck som används i lagen ska förstås på samma sätt som i MDR-förordningen.
Paragrafen innehåller även i andra stycket en upplysning om att det i lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om medicin- tekniska produkter finns ytterligare bestämmelser om tillstånd att genomföra en klinisk prövning.
Övervägandena finns i avsnitt 10.1 och 10.2.
3 § Den etiska granskningen ska utföras av Etikprövningsmyndigheten.
Paragrafen anger att Etikprövningsmyndigheten ska vara det organ som ska utföra den etiska granskningen av en ansökan eller anmälan om att genomföra en klinisk prövning. Därigenom får Etikprövningsmyndigheten den uppgift som en etikkommitté ska utföra enligt artikel 62.3 i MDR- förordningen.
Övervägandena finns i avsnitt 10.2.
Etisk granskning av en ansökan om tillstånd till en klinisk prövning eller av en anmälan om väsentlig ändring
4 § Resultatet av en etisk granskning enligt artiklarna 62.4 b, 75.3 b och 78.10 i EU-förordningen ska redovisas i ett yttrande som beslutas av Etikprövnings- myndigheten och lämnas till Läkemedelsverket.
Yttrandet ska innehålla en bedömning av om en ansökan om tillstånd eller en anmälan om en väsentlig ändring ska beviljas, beviljas på vissa villkor eller avslås.
Om en ansökan eller anmälan avser användning av biologiskt material från för- sökspersoner, ska Etikprövningsmyndigheten i sitt yttrande föreslå vilka krav som ska gälla i fråga om information och samtycke för användning av materialet.
Paragrafen reglerar hur Etikprövningsmyndigheten ska redovisa resultatet av sin etiska granskning. I paragrafens första stycke anges att resultatet av den etiska granskningen enligt artiklarna 62.4 b, 75.3 b och 78.10 i MDR- förordningen ska redovisas i ett yttrande som beslutas av Etikprövnings- myndigheten och lämnas till Läkemedelsverket. Av artikel 78 i MDR-för- ordningen framgår att vid ett samordnat beslutsförfarande mellan flera medlemsstater så ska varje medlemsstat ange om ansökan om tillstånd för en klinisk prövning har beviljats tillstånd, beviljas tillstånd på vissa villkor eller om ansökan om tillstånd har avslagits. I andra stycket anges det att Etikprövningsmyndighetens yttrande ska innehålla en bedömning av alla dessa aspekter.
Paragrafens tredje stycke behandlar vad som ska gälla om en ansökan eller anmälan om klinisk prövning avser användning av biologiskt material från försökspersoner. Av stycket framgår att om en ansökan eller anmälan om att genomföra en klinisk prövning avser användning av biologiskt material från försökspersoner ska Etikprövningsmyndigheten i sitt
yttrande föreslå vilka krav som ska gälla i fråga om information och
423
Prop. 2020/21:172 samtycke för användning av proverna. I lagen (2002:297) om biobanker i hälso- och sjukvården m.m. (biobankslagen) finns bestämmelser om hur humanbiologiskt material får samlas in, förvaras och användas för vissa ändamål. En biobank som ska användas för ändamål som avser forskning eller klinisk prövning får inrättas först efter prövning och godkännande av Etikprövningsmyndigheten eller Överklagandenämnden för etikprövning (2 kap. 3 § biobankslagen). Om en befintlig biobank ska börja användas för forskning eller klinisk prövning ska Etikprövningsmyndigheten eller Överklagandenämnden för etikprövning som godkänner det nya ända- målet i samband därmed också besluta om vilka krav som ska gälla i fråga om information och samtycke för att vävnadsproverna i banken ska få användas för det nya ändamålet (3 kap. 5 § biobankslagen). Enligt 15 § lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor (etikprövningslagen) ska det vid ett godkännande av forskning som avser studier på biologiskt material som tidigare har tagits från en levande människa bestämmas vilka krav som ska gälla i fråga om information och samtycke för användning av det nya materialet. Av tredje stycket framgår att om en ansökan eller en anmälan avser en klinisk prövning med använd- ning av biologiskt material från försökspersoner ska Etikprövnings- myndigheten i sitt yttrande föreslå vilka krav som ska gälla i fråga om information och samtycke för användning av materialet.
Övervägandena finns i avsnitt 10.1–10.5.
Etisk granskning i vissa fall av en ansökan eller en anmälan om en klinisk prövning
5 § Resultatet av en etisk granskning av en ansökan enligt artikel 70.7 a i EU- förordningen ska redovisas i ett beslut. Beslutet ska meddelas senast 40 dagar efter utgången av det valideringsdatum som avses i artikel 70.5 i EU-förordningen.
Resultatet av en etisk granskning av en anmälan enligt artikel 74.1 i EU-för- ordningen ska också redovisas i ett beslut.
Beslut enligt denna paragraf ska fattas av Etikprövningsmyndigheten och ställas till sponsorn med kopia till Läkemedelsverket. Beslutet ska innehålla en bedöm- ning av om den kliniska prövningen utifrån den etiska granskningen får genom- föras eller påbörjas, om den får genomföras eller påbörjas på vissa villkor eller om den inte får genomföras eller påbörjas.
Paragrafen reglerar hur Etikprövningsmyndigheten i vissa fall ska fatta beslut i ett ärende om etisk granskning. I första stycket anges att resultatet av den etiska granskningen enligt artikel 70.7 a i MDR-förordningen ska redovisas i ett beslut. Ansökningar som bedöms i enlighet med artikel
70.7a avser ansökningar om att få genomföra en klinisk prövning med prövningsprodukter i lägre riskklasser (klass I och icke-invasiva produkter i klass IIa eller IIb). Ett beslut ska fattas inom 40 dagar efter utgången av det valideringsdatum som anges i artikel 70.5 i MDR-förordningen. Tidsfristen på 40 dagar är en nationell bestämmelse. För det fall ett sådant beslut inte fattas inom den angivna tidsfristen så gäller artikel 70.7 a där det anges att en klinisk prövning får påbörjas omedelbart efter validerings- datumet för ansökan, och förutsatt att ett negativt yttrande inte har avgetts av en etikkommitté i den berörda medlemsstaten avseende den kliniska prövningen.
424
Av andra stycket framgår det att Etikprövningsmyndighetens etiska Prop. 2020/21:172 granskning av en anmälan om att genomföra en prövning i enlighet med
artikel 74 i MDR-förordningen ska redovisas i ett beslut. Dessa prövningar är sådana som är att anse som studier för klinisk uppföljning efter utsläpp- ande på marknaden.
Etikprövningsmyndigheten ska således fatta ett slutligt beslut om den etiska granskningen av kliniska prövningar enligt artikel 70.7 a och 74 i MDR-förordningen. Etikprövningsmyndighetens yttrande ska således inte såsom i 4 § ligga till grund för ett beslut av Läkemedelsverket utan beslutet ett slutligt beslut meddelat av Etikprövningsmyndigheten.
Av tredje stycket framgår det att beslutet ska fattas av Etikprövnings- myndigheten och ställas till sponsorn med kopia till Läkemedelsverket. Enligt artikel 2.49 i MDR-förordningen är en sponsor den person, företag, institution eller organisation som ansvarar för att inleda, genomföra och ordna finansieringen av en klinisk prövning. Av beslutet ska det framgå om prövningen utifrån den etiska granskningen får genomföras eller påbörjas, om den får genomföras eller påbörjas på vissa villkor eller om den inte får genomföras eller påbörjas.
Som framgår av författningskommentaren till 3 § så utför Etikpröv- ningsmyndigheten de uppgifter som en etikkommitté ska göra enligt MDR-förordningen.
Paragrafen utformas efter synpunkter från Lagrådet. Övervägandena finns i avsnitt 10.4.
Utgångspunkter för etisk granskning och beslutsförhet m.m.
6 § Vad som anges i 7–11 §§ lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor ska ligga till grund för bedömningen vid granskning enligt 4 och 5 §§.
Vid en etisk granskning av en ansökan om tillstånd att genomföra en klinisk prövning eller en anmälan av en klinisk prövning ska 25–28 §§ lagen om etikpröv- ning av forskning som avser människor tillämpas.
I paragrafen anges de allmänna utgångspunkter som ska beaktas vid den etiska granskningen och de bestämmelser som gäller vid en sådan gransk- ning. I paragrafens första stycke finns bestämmelser om de utgångspunkter som ska användas vid den etiska granskningen av en ansökan eller anmäl- an om att få genomföra en klinisk prövning eller en väsentlig ändring av en pågående klinisk prövning.
Etikprövningslagen innehåller i 7–11 §§ vissa utgångspunkter som ska ligga till grund vid etikprövning av forskning. Dessa utgångspunkter ska även ligga till grund för den etiska granskningen av en klinisk prövning. I vissa av de nämnda bestämmelserna i etikprövningslagen förekommer termen forskningsperson (9 och 10 §§). Med forskningsperson avses enligt 2 § etikprövningslagen ”en levande människa som forskningen avser”. Med försöksperson avses enligt artikel 2.50 i MDR-förordningen en ”person som deltar i en klinisk prövning”. Ordet forskningsperson, så som det definieras i etikprövningslagen, är vidare och innefattar ordet försöks- person så som det definieras i MDR-förordningen.
I andra stycket anges vilka bestämmelser i etikprövningslagen som ska tillämpas vid etisk granskning, nämligen de bestämmelser som rör Etik-
425
Prop. 2020/21:172 prövningsmyndighetens verksamhetsregioner och avdelningar, beslutsför- het och möjlighet att hämta in yttrande från andra myndigheter (remiss).
Övervägandena finns i avsnitt 10.2 och 10.7.
Överklagande
7 § Etikprövningsmyndighetens beslut enligt 5 § får överklagas till Överklagandenämnden för etikprövning. Andra beslut enligt denna lag får inte överklagas.
Beslut av Överklagandenämnden för etikprövning får inte överklagas.
Paragrafen innehåller bestämmelser om överklagande. Av första stycket följer att Etikprövningsmyndighetens beslut enligt 5 § får överklagas till Överklagandenämnden för etikprövning. Andra beslut får inte överklagas vilket innebär att beslut om yttrande enligt 4 § inte får överklagas. Av 4 § framgår att det yttrande som Etikprövningsmyndigheten beslutar om ska lämnas till Läkemedelsverket. Därefter är det Läkemedelsverket som fattar det slutliga beslutet om tillstånd till klinisk prövning, jämför 2 kap. 4 § lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om medicin- tekniska produkter. Läkemedelsverkets beslut i fråga om tillstånd får över- klagas till allmän förvaltningsdomstol enligt 6 kap. 2 § lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om medicintekniska produkter. Vid ett sådant överklagande kan en allmän förvaltningsdomstol med stöd av 8 § förvaltningsprocesslagen (1971:291) hämta in ett yttrande från Överklagandenämnden för etikprövning. Det ger förvaltningsrätten underlag för den etiska granskningen från en annan instans än Etikpröv- ningsmyndigheten, som lämnade sitt yttrande till Läkemedelsverket.
Av andra stycket framgår att ett beslut av Överklagandenämnden för etikprövning inte får överklagas.
Övervägandena finns i avsnitt 10.8.
Ikraftträdandebestämmelse
Denna lag träder i kraft den 15 juli 2021.
Av artikel 123.2 i MDR-förordningen framgår det att EU-förordningen ska börja tillämpas den 26 maj 2021. Den nya lagen ska träda i kraft den 15 juli 2021, vilket är så snart som möjligt efter det att MDR-förordningen börjar tillämpas. Övervägandena finns i avsnitt 18.2.
| 21.5 | Förslaget till lag om ändring i lagen (2021:000) |
|
| med kompletterande bestämmelser om etisk |
|
| granskning till EU:s förordning om |
|
| medicintekniska produkter |
| Till följd av att lagen med kompletterande bestämmelser om etisk | |
| granskning till EU:s förordning om medicintekniska produkter kommer att | |
| komplettera både MDR- och IVDR-förordningen så ska rubriken till lagen | |
| ändras så att den heter lagen med kompletterande bestämmelser om etisk | |
426 | granskning till EU:s förordningar om medicintekniska produkter. |
Prop. 2020/21:172
1 § Denna lag kompletterar
1.Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG, och
2.Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/746 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik och om upphävande av direktiv 98/79/EG och kommissionens beslut 2010/227/EU.
Enligt artikel 62.3 i förordning (EU) 2017/745 och artikel 58.3 i förordning (EU) 2017/746 ska vissa kliniska prövningar och vissa prestandastudier vara föremål för vetenskaplig och etisk granskning. Lagen innehåller bestämmelser om den etiska granskningen av ansökningar och anmälningar för att få genomföra en klinisk prövning eller en prestandastudie.
Paragrafen anger lagens innehåll. I första stycket görs ett tillägg om att lagen även innehåller kompletterande bestämmelser till IVDR-förordning- en.
Andra stycket ändras så att det framgår att även prestandastudier ska vara föremål för vetenskaplig och etisk granskning och att lagen innehåller be- stämmelser om den etiska granskningen av ansökningar och anmälningar som utförs enligt IVDR-förordningen.
Hänvisningarna till bägge EU-förordningarna i denna lag är dynamiska och avser alltså förordningarna i den vid varje tidpunkt gällande lydelsen.
Övervägandena finns i avsnitt 10.2.
2 § Termer och uttryck i denna lag har samma betydelse som i förordning (EU) 2017/745 och förordning (EU) 2017/746.
Kompletterande bestämmelser om tillstånd att genomföra en klinisk prövning eller en prestandastudie finns i lagen (2021:000) med kompletterande bestämmels- er till EU:s förordningar om medicintekniska produkter.
I paragrafen anges de termer och uttryck som används i lagen och det finns även en upplysning om att kompletterande bestämmelser finns i annan lag. Ett tillägg görs i första stycket så att det framgår att de termer och uttryck som används i lagen ska förstås på samma sätt som i IVDR-förordningen.
I andra stycket görs ett tillägg så att det framgår att det finns ytterligare bestämmelser om tillstånd att genomföra en prestandastudie i lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter.
Övervägandena finns i avsnitt 10.2.
Etisk granskning av en ansökan om tillstånd till en klinisk prövning eller en prestandastudie eller av en anmälan om väsentlig ändring
4 § Resultatet av en etisk granskning enligt artiklarna 62.4 b, 75.3 b och 78.10 i förordning (EU) 2017/745 och artiklarna 58.5 b, 71.3 b och 74.10 i förordning (EU) 2017/746 ska redovisas i ett yttrande som beslutas av Etikprövningsmyndig- heten och lämnas till Läkemedelsverket.
Yttrandet ska innehålla en bedömning av om en ansökan om tillstånd eller an- mälan om väsentlig ändring av en klinisk prövning eller en prestandastudie ska beviljas, beviljas på vissa villkor eller avslås.
427
Prop. 2020/21:172 | Om en ansökan avser användning av biologiskt material från försökspersoner |
| ska Etikprövningsmyndigheten i sitt yttrande föreslå vilka krav som ska gälla i |
| fråga om information och samtycke för användning av materialet. |
| Paragrafen reglerar hur Etikprövningsmyndigheten ska redovisa resultatet |
| av sin etiska granskning. I paragrafens första stycke görs ett tillägg om att |
| även resultatet av den etiska granskningen enligt artiklarna 58.5 b, 71.3 b |
| och 74.10 i IVDR-förordningen ska redovisas i ett yttrande som beslutas |
| av Etikprövningsmyndigheten och lämnas till Läkemedelsverket. Av |
| artikel 74 i IVDR-förordningen framgår att vid ett samordnat beslutsför- |
| farande mellan flera medlemsstater så ska varje medlemsstat ange om an- |
| sökan om tillstånd för en prestandastudie har beviljats tillstånd, beviljas |
| tillstånd på vissa villkor eller om ansökan om tillstånd har avslagits. I |
| andra stycket anges det att Etikprövningsmyndighetens yttrande ska inne- |
| hålla en bedömning av alla dessa aspekter. |
| I paragrafens tredje stycke görs inga ändringar men bestämmelsen gäller |
| även en ansökan och en anmälan om prestandastudie som innebär använd- |
| ning av biologiskt material från försökspersoner. I lagen (2002:297) om |
| biobanker i hälso- och sjukvården m.m. (biobankslagen) finns bestäm- |
| melser om hur humanbiologiskt material får samlas in, förvaras och |
| användas för vissa ändamål. En biobank som ska användas för ändamål |
| som avser forskning eller klinisk prövning får inrättas först efter prövning |
| och godkännande av en nämnd för forskningsetik (2 kap. 3 § biobanks- |
| lagen). Om en befintlig biobank ska börja användas för forskning eller |
| klinisk prövning ska den nämnd för forskningsetik som godkänner det nya |
| ändamålet i samband därmed också besluta om vilka krav som ska gälla i |
| fråga om information och samtycke för att vävnadsproverna i banken ska |
| få användas för det nya ändamålet (3 kap. 5 § biobankslagen). Prestanda- |
| studie är en hantering som omfattas av begreppet forskning eller klinisk |
| prövning. |
| Enligt 15 § lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser |
| människor (etikprövningslagen) ska det vid ett godkännande av forskning |
| som avser studier på biologiskt material som tidigare har tagits från en |
| levande människa bestämmas vilka krav som ska gälla i fråga om informa- |
| tion och samtycke för användning av det nya materialet. Av tredje stycket |
| framgår att om en ansökan eller en anmälan avser en klinisk prövning med |
| användning av biologiskt material från försökspersoner ska Etikpröv- |
| ningsmyndigheten i sitt yttrande föreslå vilka krav som ska gälla i fråga |
| om information och samtycke för användning av materialet. |
| Övervägandena finns i avsnitt 10.1–10.5. |
| Etisk granskning i vissa fall av en ansökan eller en anmälan om en |
| klinisk prövning eller en prestandastudie |
| 5 § Resultatet av en etisk granskning av en ansökan enligt artikel 70.7 a i |
| förordning (EU) 2017/745 eller artikel 66.7 a i förordning (EU) 2017/746 ska |
| redovisas i ett beslut. Beslutet ska meddelas senast 40 dagar efter utgången av det |
| valideringsdatum som avses i artikel 70.5 i förordning (EU) 2017/745 eller artikel |
| 66.5 i förordning (EU) 2017/746. |
| Resultatet av en etisk granskning av en anmälan enligt artikel 74.1 i förordning |
| (EU) 2017/745 eller artikel 70.1 i förordning (EU) 2017/746 ska också redovisas |
428 | i ett beslut. |
|
Beslut enligt denna paragraf ska fattas av Etikprövningsmyndigheten och ställas Prop. 2020/21:172 till sponsorn med kopia till Läkemedelsverket. Beslutet ska innehålla en bedöm-
ning av om den kliniska prövningen eller prestandastudien utifrån den etiska granskningen får genomföras eller påbörjas, om den får genomföras eller påbörjas på vissa villkor eller om den inte får genomföras eller påbörjas.
Paragrafen anger hur Etikprövningsmyndigheten i vissa fall ska fatta beslut i ett ärende om etisk granskning. I första stycket görs ett tillägg om att resultatet av den etiska granskningen enligt artikel 66.7 a i IVDR- förordningen ska redovisas i ett beslut. Artikel 66.7 a avser ansökningar om att genomföra en prestandastudie med prover som inte utgör en större klinisk risk för försökspersonen. Ett sådant beslut ska fattas inom 40 dagar efter utgången av det valideringsdatum som anges i artikel 66.5 i IVDR- förordningen. Tidsfristen på 40 dagar är en nationell bestämmelse. För det fall ett sådant beslut inte fattas inom den angivna tidsfristen så gäller artikel 66.7 a där det anges att prestandastudie får påbörjas omedelbart efter valideringsdatumet för ansökan, och förutsatt att ett negativt yttrande inte har avgetts av en etikkommitté i den berörda medlemsstaten avseende prestandastudien.
Av andra stycket görs ett tillägg om att även Etikprövningsmyndighet- |
|
ens etiska granskning av en anmälning att genomföra en prestandastudie i |
|
enlighet med artikel 70 i IVDR-förordningen ska redovisas i ett beslut. |
|
Dessa studier avser studier för prestandauppföljning av produkter som |
|
släppts ut på marknaden. |
|
Etikprövningsmyndigheten ska således fatta ett slutligt beslut om den |
|
etisk granskning av prestandastudier enligt artikel 66.7 a och 70 i IVDR- |
|
förordningen. Etikprövningsmyndighetens yttrande ska således inte såsom |
|
i 4 § ligga till grund för ett beslut av Läkemedelsverket utan beslutet ett |
|
slutligt beslut meddelat av Etikprövningsmyndigheten. Av tredje stycket |
|
framgår det att beslutet ska ställas till sponsorn med kopia till Läkemedels- |
|
verket. Enligt artikel 2.57 i IVDR-förordningen är en sponsor den person, |
|
företag, institution eller organisation som ansvarar för att inleda, genom- |
|
föra och ordna finansieringen av en prestandastudie. Av beslutet ska det |
|
framgå om prestandastudien utifrån den etiska granskningen får genom- |
|
föras eller påbörjas, om den får genomföras eller påbörjas på vissa villkor |
|
eller om den inte får genomföras eller påbörjas. |
|
Som framgår av författningskommentaren till 3 § i avsnitt 21.4 så utför |
|
Etikprövningsmyndigheten de uppgifter som en etikkommitté ska göra |
|
enligt EU-förordningarna. |
|
Paragrafen utformas efter synpunkter från Lagrådet. |
|
Övervägandena finns i avsnitt 10.4. |
|
6 § Vad som anges i 7–11 §§ lagen (2003:460) om etikprövning av forskning |
|
som avser människor ska ligga till grund för bedömningen vid granskning enligt 4 |
|
och 5 §§. |
|
Vid etisk granskning av en ansökan om tillstånd att genomföra en klinisk |
|
prövning eller en prestandastudie eller anmälan av en klinisk prövning eller en |
|
prestandastudie ska 25–28 §§ lagen om etikprövning av forskning som avser |
|
människor tillämpas. |
|
I paragrafen anges de allmänna utgångspunkter som ska beaktas vid den |
|
etiska granskningen och de bestämmelser som gäller vid en sådan gransk- | 429 |
|
Prop. 2020/21:172 ning. I första stycket görs inga tillägg med anledning av att IVDR-förord- ningen börjar tillämpas. Första stycket omfattar dock även etikgranskning- en av prestandastudier. Det kan nämnas att i 9 och 10 §§ etikprövnings- lagen förekommer termen forskningsperson. Av 2 § etikprövningslagen framgår det att med forskningsperson avses ”en levande människa som forskningen avser”. Med försöksperson avses enligt artikel 2.47 i IVDR- förordningen en ”person som deltar i en prestandastudie och vars prover genomgår undersökningar in-vitro med en produkt avsedd för prestanda- studie och/eller en produkt som används för kontrolländamål”. Ordet forskningsperson, så som det definieras i etikprövningslagen, är vidare och innefattar ordet försöksperson så som det definieras i IVDR-förordningen.
Genom tillägget i andra stycket framgår det vilka bestämmelser i etik- prövningslagen som ska tillämpas även vid etisk granskning av prestanda- studier. Det är således bestämmelserna om Etikprövningsmyndighetens verksamhetsregioner och avdelningar, beslutsförhet och möjlighet att hämta in yttrande från andra myndigheter (remiss) som även ska tillämpas i dessa fall.
Övervägandena finns i avsnitt 10.2 och 10.7.
Ikraftträdandebestämmelse
Denna lag träder i kraft den 26 maj 2022.
Av artikel 113.2 i IVDR-förordningen framgår det att EU-förordningen ska börja tillämpas den 26 maj 2022. Samma dag ska därför ändringarna i lagen börja tillämpas i Sverige.
Övervägandena finns i avsnitt 18.2.
21.6Förslaget till lag om ändring i lagen (2018:1273) om ändring i lagen (2002:297) om biobanker i hälso- och sjukvården m.m.
Genom lagen (2018:1273) om ändring i lagen (2002:297) om biobanker i hälso- och sjukvården m.m. infördes en ny bestämmelse, 1 kap. 5 §, i lagen om biobanker i hälso- och sjukvården m.m. och närmast före den paragrafen en ny rubrik. Bestämmelsen innehåller ett krav på tystnadsplikt när det gäller uppgifter i en ansökan om tillstånd till kliniska läkemedels- prövningar. Av bestämmelsen framgår att den som är eller har varit anställd eller uppdragstagare vid en biobank som inrättats i enskild verksamhet inte får obehörigen röja eller utnyttja uppgifter i en ansökan om tillstånd till en klinisk läkemedelsprövning. Som obehörigt röjande anses inte att någon fullgör sådan uppgiftsskyldighet som följer av lag eller förordning.
Bestämmelsen, som skulle träda i kraft den dag som regeringen bestämmer, har inte trätt i kraft. Den ska i stället ersättas med en ny bestämmelse om tystnadsplikt som ska gälla kliniska prövningar enligt MDR-förordningen. Bestämmelsen ska utgå innan MDR-förordningen ska börja tillämpas den 26 maj 2021. En ny bestämmelse om tystnadsplikt
430
införs genom lagförslaget i avsnitt 2.7, se författningskommentaren i Prop. 2020/21:172 avsnitt 21.7.
21.7Förslaget till lag om ändring i lagen (2002:297) om biobanker i hälso- och sjukvården m.m.
1 kap.
Tystnadsplikt i vissa fall
5 § Den som är eller har varit anställd eller uppdragstagare vid en biobank som inrättats i enskild verksamhet får inte obehörigen röja eller utnyttja uppgifter i en ansökan eller anmälan om klinisk prövning enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG.
Som obehörigt röjande anses inte att någon fullgör sådan uppgiftsskyldighet som följer av lag eller förordning.
Paragrafen, som är ny, innehåller en bestämmelse om tystnadsplikt. Av första stycket framgår att tystnadsplikt omfattar uppgifter i en ansökan eller en anmälan om klinisk prövning enligt MDR-förordningen. Sådana ansökningar och anmälningar kan komma att skickas till en biobank av Läkemedelsverket i granskningen om att tillåta en klinisk prövning eller en väsentlig ändring av en sådan prövning.
Tystnadsplikten omfattar obehörigt röjande av uppgifter. I andra stycket anges vad som inte är att anse som obehörigt röjande. Liknande lydelse finns i andra tystnadspliktsbestämmelser.
För brott mot tystnadsplikt döms, om inte gärningen annars är särskilt belagd med straff, enligt 20 kap. 3 § brottsbalken till böter eller fängelse i högst ett år. Begås gärningen av oaktsamhet är straffskalan begränsad till böter. Om gärningen är att anse som ringa döms inte till ansvar.
Hänvisningen i bestämmelsen till MDR-förordningen är dynamisk och avser alltså förordningen i den vid varje tidpunkt gällande lydelsen.
Övervägandena finns i avsnitt 12.3.
Ikraftträdandebestämmelse
Denna lag träder i kraft den 15 juli 2021.
Av artikel 123.2 i MDR-förordningen framgår det att EU-förordningen ska börja tillämpas den 26 maj 2021. Lagen ska träda i kraft den 15 juli 2021, vilket är så snart som möjligt efter det att MDR-förordningen börjar tillämpas.
Övervägandena finns i avsnitt 18.2.
431
Prop. 2020/21:172 21.8 | Förslaget till lag om ändring i lagen (2002:297) |
| om biobanker i hälso- och sjukvården m.m. |
1 kap.
5 § Den som är eller har varit anställd eller uppdragstagare vid en biobank som inrättats i enskild verksamhet får inte obehörigen röja eller utnyttja uppgifter i
1.en ansökan om tillstånd till en klinisk läkemedelsprövning, eller
2.en ansökan eller anmälan om klinisk prövning enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG.
Som obehörigt röjande anses inte att någon fullgör sådan uppgiftsskyldighet som följer av lag eller förordning.
Paragrafen innehåller en bestämmelse om tystnadsplikt. I första stycket punkt 1 görs ett tillägg som är en anpassning av svensk rätt till Europa- parlamentets och rådets förordning (EU) nr 536/2014 av den 16 april 2014 om kliniska prövningar av humanläkemedel och om upphävande av direktiv 2001/20/EG. En liknande bestämmelse infördes i 1 kap. 5 § lagen (2018:1273) om ändring i lagen (2002:297) om biobanker i hälso- och sjukvården m.m. Den bestämmelsen har inte trätt i kraft utan utgår till följd av lagförslaget i avsnitt 2.6, se författningskommentaren i avsnitt 21.6.
Tillägget i punkt 1 innebär att krav på tystnadsplikt även gäller uppgifter i en ansökan om tillstånd till klinisk läkemedelsprövning. Sådana ansök- ningar kan komma att skickas till en biobank av Läkemedelsverket i tillståndsprövningen om klinisk läkemedelsprövning.
För brott mot tystnadsplikt döms, om inte gärningen annars är särskilt belagd med straff, enligt 20 kap. 3 § brottsbalken till böter eller fängelse i högst ett år. Begås gärningen av oaktsamhet är straffskalan begränsad till böter. Om gärningen är att anse som ringa döms inte till ansvar.
Övervägandena finns i avsnitt 12.3.
Ikraftträdandebestämmelse
Denna lag träder i kraft den dag som regeringen bestämmer.
Ikraftträdandebestämmelsen anger att lagen ska träda i kraft den dag som regeringen bestämmer. Ikraftträdandetidpunkten är beroende av när för- ordning (EU) nr 536/2014 ska börja tillämpas. Enligt artikel 99 i den EU- förordningen ska förordningen börja tillämpas sex månader efter det att kommissionen offentliggjort ett meddelande om att en EU-portal och en EU-databas bedömts vara fullt funktionsdugliga. Så har ännu inte skett.
| 21.9 | Förslaget till lag om ändring i lagen (2002:297) |
|
| om biobanker i hälso- och sjukvården m.m. |
| 1 kap. |
|
| 5 § Den som är eller har varit anställd eller uppdragstagare vid en biobank som | |
| inrättats i enskild verksamhet får inte obehörigen röja eller utnyttja uppgifter i | |
432 | 1. en ansökan om tillstånd till en klinisk läkemedelsprövning, |
2. en ansökan eller anmälan om klinisk prövning enligt Europaparlamentets och Prop. 2020/21:172 rådets förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintekniska
produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG, eller
3.en ansökan eller anmälan om en prestandastudie enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/746 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik och om upphävande av direktiv 98/79/EG och kommissionens beslut 2010/227/EU.
Som obehörigt röjande anses inte att någon fullgör sådan uppgiftsskyldighet som följer av lag eller förordning.
Paragrafen innehåller en bestämmelse om tystnadsplikt. I första stycket läggs en tredje punkt till med anledning av bestämmelserna om prestanda- studier i artiklarna 66, 70 och 71 i IVDR-förordningen. Tystnadsplikten ska således även omfatta uppgifter i en ansökan eller anmälan om att få genomföra en prestandastudie eller en väsentlig ändring av en sådan studie.
Hänvisningen i bestämmelsen till IVDR-förordningen är dynamisk och avser alltså förordningen i den vid varje tidpunkt gällande lydelsen.
Övervägandena finns i avsnitt 12.3.
Ikraftträdandebestämmelse
Denna lag träder i kraft den 26 maj 2022.
Av artikel 113.2 i IVDR-förordningen framgår det att EU-förordningen ska börja tillämpas den 26 maj 2022. Samma dag ska därför ändringarna i lagen börja tillämpas i Sverige.
Övervägandena finns i avsnitt 18.2.
21.10Förslaget till lag om ändring i lagen (2018:1092) om ändring i lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor
Genom lagen (2018:1092) om ändring i lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor infördes ändringar i 24 och 25 §§ lagen om etikprövning av forskning som avser människor (etikprövningslagen). Ändringarna innebär att det av bestämmelserna även framgår att Etikpröv- ningsmyndigheten ska lämna yttrande i enlighet med 3 § lagen med kom- pletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om kliniska prövningar av humanläkemedel och den sammansättning en avdelning ska ha när den utför en etisk granskning av en ansökan om tillstånd till klinisk läkemedelsprövning.
Bestämmelserna, som skulle träda i kraft den dag som regeringen bestämmer, har inte trätt i kraft. De ska i stället utgå innan MDR-förord- ningen ska börja tillämpas den 26 maj 2021.
433
Prop. 2020/21:172 21.11 Förslaget till lag om ändring i lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor
4 a § Lagen ska inte tillämpas på kliniska prövningar enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG.
Lagen ska dock tillämpas på sådana studier för klinisk uppföljning efter utsläppandet på marknaden som inte kräver anmälan enligt artikel 74 i förordning (EU) 2017/745 om en sådan studie i övrigt omfattas av lagens tillämpningsområde.
Bestämmelser om etisk granskning av sådana prövningar som avses i första stycket finns i lagen (2021:000) med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om medicintekniska produkter.
Paragrafen, som är ny, anger att lagen inte ska tillämpas på kliniska pröv- ningar som regleras i MDR-förordningen.
Enligt första stycket ska lagen inte tillämpas på kliniska prövningar enligt MDR-förordningen. Av andra stycket framgår att lagen dock ska tillämpas på sådana studier för klinisk uppföljning efter utsläppandet på marknaden som inte kräver anmälan enligt artikel 74 i MDR-förordningen. Det kan därmed röra sig om studier av CE-märkta produkter inom ramen för produktens avsedda användning men där försökspersonen inte utsätts för ytterligare förfaranden som är att anse som invasiva eller ansträngande. Lagen ska i dessa fall gälla om studien i övrigt omfattas av lagens tillämp- ningsområde.
I tredje stycket finns en upplysning om att bestämmelser om den etiska granskningen av en anmälan eller en ansökan om att få genomföra en klin- isk prövning finns i lagen med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om medicintekniska produkter.
Hänvisningen i bestämmelsen till MDR-förordningen är dynamisk och avser alltså förordningen i den vid varje tidpunkt gällande lydelsen.
Övervägandena finns i avsnitt 10.2.
24 a § Etikprövningsmyndigheten ska också lämna sådana yttranden som anges i 4 § lagen (2021:000) med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om medicintekniska produkter och fatta sådana beslut som anges i 5 § samma lag.
Paragrafen, som är ny, innehåller en bestämmelse om att Etikprövnings- myndigheten också har i uppgift att lämna sådana yttranden som anges i 4 § lagen med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om medicintekniska produkter och fatta sådana beslut som anges i 5 § samma lag. Enligt dessa bestämmelser ska myndigheten besluta om yttranden (4 §) och i vissa fall fatta ett slutligt beslut (5 §) när det gäller den etiska granskningen av ansökningar och anmälningar av kliniska prövningar och väsentliga ändringar av sådana prövningar.
Paragrafen utformas efter synpunkter från Lagrådet. Övervägandena finns i avsnitt 10.1–10.4.
434
25 a § Vid de avdelningar som utför etisk granskning enligt lagen (2021:000) Prop. 2020/21:172 med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om
medicintekniska produkter ska minst en av de ledamöter som företräder allmänna intressen representera en eller flera patientorganisationer.
Av paragrafen, som är ny, framgår vad som gäller för de avdelningar som utför etisk granskning av ansökningar och anmälningar om att genomföra kliniska prövningar enligt lagen med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om medicintekniska produkter. I sådana avdelningar ska minst en av de ledamöter som företräder allmänna intressen representera en eller flera patientorganisationer. Därigenom får Etikprövningsmyndigheten en sådan sammansättning som överensstäm- mer med definitionen av en etikkommitté i artikel 2.56 i MDR-förordning- en. Som anges i 4 a § är huvudregeln att lagen om etikprövning av forsk- ning som avser människor inte tillämpas på kliniska prövningar som om- fattas av MDR-förordningen. I stället ska lagen med kompletterande be- stämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om medicintekniska produkter tillämpas.
Övervägandena finns i avsnitt 10.7.
Ikraftträdandebestämmelse
Denna lag träder i kraft den 15 juli 2021.
Av artikel 123.2 i MDR-förordningen framgår det att EU-förordningen ska börja tillämpas den 26 maj 2021. Lagen ska träda i kraft den 15 juli 2021, vilket är så snart som möjligt efter det att MDR-förordningen börjar tillämpas.
Övervägandena finns i avsnitt 18.2.
21.12Förslaget till lag om ändring i lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor
4 b § Lagen ska inte tillämpas på kliniska prövningar av humanläkemedel. Bestämmelser om etisk granskning av sådana prövningar finns i lagen (2018:1091) med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om kliniska prövningar av humanläkemedel.
Paragrafen, som är ny, anger att lagen inte ska tillämpas på kliniska prövningar av humanläkemedel. I stället finns bestämmelser om etisk granskning av sådana prövningar i lagen (2018:1091) med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om kliniska prövningar av humanläkemedel.
Övervägandena finns i avsnitt 10.2.
24 a § Etikprövningsmyndigheten ska också lämna
–sådana yttranden som anges i 3 § lagen (2018:1091) med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om kliniska prövningar av humanläkemedel, och
435
Prop. 2020/21:172 – sådana yttranden som anges i 4 § lagen (2021:000) med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om medicintekniska produkter och fatta sådana beslut som anges i 5 § samma lag.
Paragrafen innehåller en bestämmelse om att Etikprövningsmyndigheten ska lämna yttranden och i vissa fall fatta ett slutligt beslut när det gäller den etiska granskningen av prövningar av medicintekniska produkter enligt 4 och 5 §§ lagen med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om medicintekniska produkter.
I paragrafen görs ett tillägg om att Etikprövningsmyndigheten även har i uppgift att lämna sådana yttranden som anges i 3 § lagen (2018:1091) med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förord- ning om kliniska prövningar av humanläkemedel, alltså yttranden med en bedömning av om tillstånd till klinisk läkemedelsprövning ska beviljas, beviljas på vissa villkor eller avslås. Paragrafen har i denna del samma innehåll som 24 § lagen (2018:1092) om ändring i lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor (jfr prop. 2017/18:193 s. 64), jämför lagförslaget i avsnitt 2.11 och författningskommentaren i avsnitt 21.11.
Paragrafen utformas efter synpunkter från Lagrådet.
25 b § Vid de avdelningar som utför etisk granskning enligt lagen (2018:1091) med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om kliniska prövningar av humanläkemedel ska minst en av de ledamöter som företräder allmänna intressen representera en eller flera patientorganisationer.
Paragrafen, som är ny, anger sammansättningen för de avdelningar som utför etisk granskning av ansökningar om tillstånd till klinisk läkemedels- prövning enligt lagen (2018:1091) med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om kliniska prövningar av human- läkemedel. I sådana avdelningar ska minst en av de ledamöter som före- träder allmänna intressen representera en eller flera patientorganisationer. Därigenom får Etikprövningsmyndigheten en sådan sammansättning som överensstämmer med den definition av etikkommitté som finns i Europa- parlamentets och rådets förordning (EU) nr 536/2014 av den 16 april 2014 om kliniska prövningar av humanläkemedel och om upphävande av direk- tiv 2001/20/EG (jfr prop. 2017/18:193 s. 64 f.). Bestämmelsen har samma innehåll som 25 § lagen (2018:1092) om ändring i lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor, jämför lagförslaget i avsnitt 2.10 och författningskommentaren i avsnitt 21.10.
Ikraftträdandebestämmelse
Denna lag träder i kraft den dag som regeringen bestämmer.
Ikraftträdandebestämmelsen anger att lagen ska träda i kraft den dag som regeringen bestämmer. Ikraftträdandetidpunkten är beroende av när förordning (EU) nr 536/2014 ska börja tillämpas. Enligt artikel 99 i den EU-förordningen ska förordningen börja tillämpas sex månader efter det att kommissionen offentliggjort ett meddelande om att en EU-portal och en EU-databas bedömts vara fullt funktionsdugliga. Så har ännu inte skett.
436
21.13 Förslaget till lag om ändring i lagen (2003:460) Prop. 2020/21:172 om etikprövning av forskning som avser
människor
4 a § Lagen ska inte tillämpas på
1.kliniska prövningar enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG, eller
2.prestandastudier enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/746 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik och om upphävande av direktiv 98/79/EG och kommissionens beslut 2010/227/EU.
Lagen ska dock tillämpas på sådana studier för klinisk uppföljning efter utsläppandet som inte kräver anmälan enligt artikel 74 i förordning (EU) 2017/745 och sådana prestandastudier avseende CE-märkta produkter som inte kräver anmälan enligt artikel 70 i förordning (EU) 2017/746, om dessa studier i övrigt omfattas av lagens tillämpningsområde.
Bestämmelser om etisk granskning av sådana prövningar och studier som avses
iförsta stycket finns i lagen (2021:000) med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordningar om medicintekniska produkter.
Paragrafen anger när lagen inte är tillämplig. I första stycket införs en punktuppställning. Genom tillägget i paragrafens första stycke punkt 2 framgår det att lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor (etikprövningslagen) inte ska tillämpas på prestandastudier som regleras i IVDR-förordningen.
I andra stycket anges ett undantag från bestämmelsen i första stycket. Enligt andra stycket ska lagen tillämpas på prestandastudier avseende CE- märkta produkter som inte kräver anmälan enligt artikel 70 i IVDR-för- ordningen. Det kan därmed röra sig om studier av CE-märkta produkter inom ramen för produktens avsedda användning men där försökspersonen inte utsätts för ytterligare förfaranden som är att anse som invasiva eller ansträngande. Lagen ska i dessa fall gälla om studien i övrigt omfattas av lagens tillämpningsområde.
Genom tillägget i tredje stycket framgår det att bestämmelser om den etiska granskningen av en anmälan eller en ansökan om att få genomföra en prestandastudie finns i lagen med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordningar om medicintekniska produkter.
Hänvisningen i bestämmelsen till IVDR-förordningen är dynamisk och avser alltså förordningen i den vid varje tidpunkt gällande lydelsen.
Övervägandena finns i avsnitt 10.2.
24 a § Etikprövningsmyndigheten ska också lämna
–sådana yttranden som anges i 3 § lagen (2018:1091) med kompletterande be- stämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om kliniska prövningar av humanläkemedel, och
–sådana yttranden som anges i 4 § lagen (2021:000) med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordningar om medicintekniska produkter och fatta sådana beslut som anges i 5 § samma lag.
25 a § Vid de avdelningar som utför etisk granskning enligt lagen (2021:000) |
|
med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordningar om | 437 |
Prop. 2020/21:172 medicintekniska produkter ska minst en av de ledamöter som företräder allmänna
intressen representera en eller flera patientorganisationer.
Ändringarna i 24 a och 25 a §§ görs till följd av att rubriken till lagen med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordningar om medicintekniska produkter ändras, jämför författningskommentaren i avsnitt 21.5. Bestämmelsen i 24 a § utformas efter synpunkter från Lagrådet.
Ikraftträdandebestämmelse
Denna lag träder i kraft den 26 maj 2022.
Av artikel 113.2 i IVDR-förordningen framgår det att EU-förordningen ska börja tillämpas den 26 maj 2022. Samma dag ska därför ändringarna i lagen börja tillämpas i Sverige.
Övervägandena finns i avsnitt 18.2.
21.14Förslaget till lag om ändring i lagen (2006:496) om blodsäkerhet
1 § Denna lag innehåller bestämmelser som syftar till att skydda människors hälsa när blod och blodkomponenter från människor hanteras för att användas vid transfusion eller tillverkning av läkemedel eller produkter som omfattas av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG.
Paragrafen anger lagens innehåll. Paragrafen ändras på så sätt att lagen även ska omfatta de produkter som omfattas av MDR-förordningen. Innebörden av detta förklaras närmare i författningskommentaren till 2 §.
Hänvisningarna i lagen till MDR-förordningen är dynamiska och avser alltså förordningen i den vid varje tidpunkt gällande lydelsen.
Övervägandena finns i avsnitt 13.2.
2 § I denna lag används följande beteckningar med nedan angiven betydelse.
Allvarlig avvikande händelse | Händelse i samband med insamling, kontroll, | ||
| framställning, förvaring och distribution av | ||
| blod och blodkomponenter som kan leda till | ||
| döden, vara invalidiserande, medföra betyd- | ||
| ande funktionsnedsättning, medföra behov av | ||
| sjukhusvård, förlänga sjukhusvård eller för- | ||
| länga det sjukliga tillståndet. |
| |
Blodcentral | Inrättning där fysisk eller juridisk person | ||
| bedriver blodverksamhet. |
| |
Blodkomponenter | Erytrocyter (röda | blodkroppar), | leukocyter |
| (vita blodkroppar), | trombocyter | (blodplättar) |
438 | och blodplasma. |
|
|
|
|
|
Prop. 2020/21:172
Blodstamcell | Multipotent stamcell som kan bilda alla typer |
| av blodceller. |
Blodverksamhet | Insamling och kontroll av blod och blodkom- |
| ponenter avsedda att användas vid transfusion, |
| tillverkning av läkemedel eller produkter som |
| omfattas av förordning (EU) 2017/745 eller |
| framställning, förvaring och distribution av |
| blod och blodkomponenter avsedda att an- |
| vändas vid transfusion. |
I paragrafen anges de beteckningar som används i lagen. Paragrafen ändras | |
så att begreppet blodverksamhet även kommer att omfatta insamling och | |
kontroll av blod och blodkomponenter avsedda för tillverkning av | |
produkter som omfattas av MDR-förordningen. Av artikel 1.4 i MDR- | |
förordningen framgår det att med produkter avses medicintekniska | |
produkter och tillbehör till sådana produkter. När bestämmelserna i MDR- | |
förordningen även ska tillämpas på produkter som förtecknas i bilaga XVI | |
till den förordningen, kommer även dessa produkter att omfattas av | |
bestämmelsen, se avsnitt 6.2 och författningskommentaren till 1 kap. 2 § i | |
avsnitt 21.2. Produkter som är förtecknade i bilaga XVI är produkter som | |
enligt tillverkaren är avsedda för estetiska eller icke-medicinska ändamål | |
och som liknar medicintekniska produkter i fråga om funktion och | |
riskprofil. |
|
Övervägandena finns i avsnitt 13.2. | |
4 § Vid framställning, förvaring och distribution av blod och blodkomponenter | |
som är avsedda att användas som råvara vid tillverkning av läkemedel eller pro- | |
dukter som omfattas av förordning (EU) 2017/745 gäller i stället läkemedelslagen | |
(2015:315) respektive förordning (EU) 2017/745 och lagen (2021:000) med | |
kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om medicintekniska produkter. | |
Ändringarna görs till följd av ändringen i 2 §. Ändringarna innebär att | |
MDR-förordningen och lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s | |
förordning om medicintekniska produkter ska vara tillämpliga vid | |
framställning, förvaring och distribution av blod och blodkomponenter | |
som är avsedda att användas som råvara vid tillverkning av produkter som | |
omfattas av MDR-förordningen. | |
Övervägandena finns i avsnitt 13.2. | |
22 § Den som | tillhör eller har tillhört personal inom enskilt bedriven |
blodverksamhet som rör insamling och kontroll av blod och blodkomponenter | |
avsedda att användas vid tillverkning av läkemedel eller produkter som omfattas | |
av förordning (EU) 2017/745 får inte obehörigen röja vad han eller hon i | |
verksamheten har | fått veta om en enskild givares hälsotillstånd eller andra |
personliga förhållanden. Som obehörigt röjande anses inte att någon fullgör sådan uppgiftsskyldighet som följer av lag eller förordning.
För det allmännas verksamhet gäller bestämmelserna i offentlighets- och
sekretesslagen (2009:400). |
|
Paragrafen innehåller en bestämmelse om tystnadsplikt. Paragrafen ändras |
|
på så sätt att tystnadsplikt även omfattar uppgifter om en enskild blod- | 439 |
|
Prop. 2020/21:172 givares hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden när det gäller insamling och kontroll av blod och blodkomponenter avsedda att användas vid tillverkning av produkter som omfattas av MDR-förordningen. Vilka dessa produkter är förklaras närmare i författningskommentaren till 2 §.
Ikraftträdandebestämmelse
Denna lag träder i kraft den 15 juli 2021.
Av artikel 123.2 i MDR-förordningen framgår det att EU-förordningen ska börja tillämpas den 26 maj 2021. Lagen ska träda i kraft den 15 juli 2021, vilket är så snart som möjligt efter det att MDR-förordningen börjar tillämpas. Övervägandena finns i avsnitt 18.2.
21.15Förslag till lag om ändring i lagen (2006:496) om blodsäkerhet
4 § Vid framställning, förvaring och distribution av blod och blodkomponenter som är avsedda att användas som råvara vid tillverkning av läkemedel eller pro- dukter som omfattas av förordning (EU) 2017/745 gäller i stället läkemedelslagen (2015:315) respektive förordning (EU) 2017/745 och lagen (2021:000) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter.
Ändringen i paragrafen görs till följd av att rubriken till lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om medicintekniska produkter ändras.
Ikraftträdandebestämmelse
Denna lag träder i kraft den 26 maj 2022.
Rubriken till lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om medicintekniska produkter ändras den 26 maj 2022 genom förslaget i avsnitt 21.3.
Övervägandena finns i avsnitt 18.2.
21.16Förslaget till lag om ändring i lagen (2018:1093) om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400)
24 kap.
3 § Sekretess gäller i verksamhet
1. som består i etikprövning och tillsyn enligt lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor, och
2. enligt lagen (2021:000) med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om medicintekniska produkter.
Sekretess enligt första stycket gäller
440
1. för uppgift om en enskilds personliga förhållanden, om det inte står klart att Prop. 2020/21:172 uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider
men, och
2.för uppgift om en enskilds ekonomiska förhållanden, om det kan antas att den enskilde lider skada om uppgiften röjs.
Sekretessen för uppgift i ett beslut i ett ärende som avser ett yttrande om etisk granskning enligt 4 § lagen med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om medicintekniska produkter upphör att gälla
1.när Läkemedelsverket fattat beslut i frågan, eller
2.vid den tidpunkt som anges i artikel 75.3 eller 75.4 i förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG i det fall som Läkemedelsverket inte har fattat något beslut i ett ärende om väsentlig ändring enligt artikel 75 i förordning (EU) 2017/745.
Sekretessen gäller inte beslut i andra ärenden än de som avses i tredje stycket. För uppgift i en allmän handling gäller sekretessen enligt andra stycket 1 i högst
sjuttio år och enligt andra stycket 2 i högst tjugo år.
Paragrafen innehåller bestämmelser om sekretess vid etikprövning och etisk granskning. I första stycket införs en punktuppställning. Enligt punkt 1 gäller sekretess för uppgifter i verksamhet som består i etikprövning och tillsyn enligt lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor (etikprövningslagen). I punkt 2 anges att sekretess även gäller i verksamhet enligt lagen med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om medicintekniska produkter. Den tidigare lydelsen om att sekretess gäller för uppgifter i verksamhet enligt lagen (2018:1091) med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om kliniska prövningar av humanläkemedel, dvs. verksamhet som består i etisk granskning av ansökningar om tillstånd att utföra klinisk läkemedelsprövning tas bort och förs in i en senare lydelse av bestämmelsen, se författningskommentaren till 24 kap. 3 § i avsnitt 21.18.
I andra stycket anges det i vilken omfattning som sekretess gäller. Mot- svarande bestämmelse fanns i första stycket i den tidigare lydelsen. Enligt bestämmelsen gäller ett omvänt skaderekvisit (presumtion för sekretess) för uppgift om en enskilds personliga förhållanden. Begreppet personliga förhållanden innefattar bland annat namn och kontaktuppgifter avseende enskilda fysiska personer (se prop. 1979/80:2 Del A s. 84 och prop. 2003/04:93 s. 45). I ärenden om etisk granskning av ansökningar och an- mälningar om att få genomföra kliniska prövningar kan det inte uteslutas att det kan förekomma känsliga personuppgifter som rör en försökspersons hälsa. För att en enskild ska lida skada eller men om uppgifter lämnas ut krävs dock att uppgifterna kan kopplas till en viss individ. Det innebär att man i allmänhet kan lämna ut avidentifierade uppgifter utan risk för att skada eller men uppkommer. I enstaka fall kan det dock tänkas att en avidentifiering inte är tillräcklig för att hindra att sambandet mellan uppgiften och individen spåras. Huruvida en sådan risk föreligger får bedömas efter omständigheterna i det enskilda fallet (se prop. 1979/80:2 Del A s. 84). Det gäller vidare ett rakt skaderekvisit (presumtion för offentlighet) för uppgift om en enskilds ekonomiska förhållanden.
441
Prop. 2020/21:172 Bestämmelsen avser att skydda sådana affärshemligheter som enligt artikel 109 i MDR-förordningen inte ska vara offentliga.
I paragrafens tredje stycke anges när sekretessen upphör att gälla i ärenden som avser ett beslut om yttrande om etisk granskning enligt 4 § lagen med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om medicintekniska produkter. Dessa yttranden ska enligt 4 § nämnda lag beslutas av Etikprövningsmyndigheten och lämnas till Läke- medelsverket. I avsnitt 10.1 görs bedömningen att det är Läkemedelsverk- et som ska fatta beslut i frågor om tillstånd att genomföra kliniska pröv- ningar och väsentliga ändringar av sådana prövningar, jämför lagförslag 2 kap. 4 § i avsnitt 2.1 och 2.3 och författningskommentaren till dessa be- stämmelser i avsnitt 21.1 och 21.3. Av punkt 1 framgår att sekretess för uppgifter i ett sådant yttrande om etisk granskning av klinisk prövning upphör att gälla när Läkemedelsverket fattat beslut rörande tillstånd till klinisk prövning eller väsentlig ändring av en sådan prövning.
Om Läkemedelverket inte fattar beslut om väsentlig ändring inom den tidsram som uppställs i artikel 75 i MDR-förordningen så innebär det, enligt samma artikel, att ändringen kan genomföras under förutsättning att den etiska granskningen inte resulterade i ett negativt yttrande. Sekretessen för Etikprövningsmyndighetens yttrande i ett sådant fall upphör enligt punkt 2 att gälla vid den tidpunkt som anges i artikel 75.3 och 75.4 i MDR- förordningen, dvs. 40 dagar efter valideringsdatumet.
Av fjärde stycket, som är nytt, följer att sekretessen inte gäller beslut i andra ärenden än de som avses i tredje stycket. Bestämmelsen innebär att sekretess inte gäller för beslut om etikprövning och tillsyn enligt etikprövningslagen. Bestämmelsen motsvarar till viss del vad som följde av andra stycket i den tidigare lydelsen.
Femte stycket, som är nytt, motsvarar tredje stycket i den tidigare lydelsen. Till följd av att bestämmelsens första stycke har delats upp i två stycken så ändras hänvisningarna i bestämmelsen till andra stycket.
Hänvisningarna i bestämmelsen till MDR-förordningen är dynamiska och avser alltså förordningen i den vid varje tidpunkt gällande lydelsen.
Övervägandena finns i avsnitt 12.2.
3 a § Får en myndighet en uppgift som är sekretessreglerad i 3 § första och andra styckena från Etikprövningsmyndigheten för att bistå i den etiska granskningen av en ansökan eller en anmälan om att genomföra en klinisk prövning, blir sekretessbestämmelsen tillämplig på uppgiften även hos den mottagande myndigheten.
| Paragrafen beslutades genom lagen (2018:1093) om ändring i |
| offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), jämför propositionen |
| Kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU-förordningen |
| om kliniska läkemedelsprövningar (prop. 2017/18:193). Bestämmelsen |
| har ännu inte trätt i kraft. |
| Bestämmelsen ändras till att avse etisk granskning av en ansökan eller |
| anmälan om klinisk prövning. I paragrafen anges att om en myndighet från |
| Etikprövningsmyndigheten får en uppgift som är sekretessreglerad i 3 § |
| första och andra styckena, för att bistå i den etiska granskningen av en |
| ansökan eller anmälan om att utföra en klinisk prövning, blir |
442 | sekretessbestämmelsen tillämplig på uppgiften även hos den mottagande |
|
myndigheten. Att en hänvisning även görs till 3 § andra stycket beror på Prop. 2020/21:172 den ändrade utformningen av 3 §. Den ändringen är språklig och innebär
ingen ändring i sak.
Övervägandena finns i avsnitt 12.2.
Denna lag träder i kraft den 15 juli 2021.
Av artikel 123.2 i MDR-förordningen framgår det att EU-förordningen ska börja tillämpas den 26 maj 2021. Ändringen innebär att lagen ska träda i kraft så snart som möjligt efter det att EU-förordningen börjar tillämpas, dvs. den 15 juli 2021.
Övervägandena finns i avsnitt 18.2.
21.17Förslaget till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400)
30 kap.
25 c § Sekretessen enligt 23 § hindrar inte att en uppgift lämnas ut till en biobank som inrättats i enskild verksamhet i enlighet med vad som föreskrivs i förordningen (2021:000) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om medicintekniska produkter.
I paragrafen, som är ny, införs en hänvisning till förordningen med kom- pletterande bestämmelser till EU:s förordning om medicintekniska pro- dukter. Bestämmelsen innebär att sekretessen enligt 30 kap. 23 § inte hindrar att en uppgift lämnas ut till en biobank som inrättats i enskild verk- samhet i enlighet med vad som föreskrivs i den förordningen.
Övervägandena finns i avsnitt 12.2.
Ikraftträdandebestämmelse
Denna lag träder i kraft den 15 juli 2021.
Av artikel 123.2 i MDR-förordningen framgår det att EU-förordningen ska börja tillämpas den 26 maj 2021. Lagen ska träda i kraft den 15 juli 2021, vilket är så snart som möjligt efter det att MDR-förordningen börjar tillämpas.
Övervägandena finns i avsnitt 18.2.
21.18Förslaget till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400)
24 kap.
3 § Sekretess gäller i verksamhet
1.som består i etikprövning och tillsyn enligt lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor,
2.enligt lagen (2018:1091) med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om kliniska prövningar av humanläkemedel, och
3.enligt lagen (2021:000) med kompletterande bestämmelser om etisk
granskning till EU:s förordning om medicintekniska produkter. | 443 |
Prop. 2020/21:172 Sekretess enligt första stycket gäller
1.för uppgift om en enskilds personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider men, och
2.för uppgift om en enskilds ekonomiska förhållanden, om det kan antas att den enskilde lider skada om uppgiften röjs.
Sekretessen för uppgift i ett beslut i ett ärende som avser ett yttrande om etisk granskning av ansökan om tillstånd att utföra klinisk läkemedelsprövning upphör att gälla
1.när Läkemedelsverket fattat beslut i fråga om tillstånd till klinisk läke- medelsprövning enligt 7 kap. 7 § läkemedelslagen (2015:315), eller
2.när tillstånd till sådan prövning ska anses beviljat enligt artikel 8.6, 14.11, 19.4, 20.8 eller 23.6 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 536/2014 av den 16 april 2014 om kliniska prövningar av humanläkemedel och om upphävande av direktiv 2001/20/EG.
Sekretessen för uppgift i ett beslut i ett ärende som avser ett yttrande om etisk granskning enligt 4 § lagen med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om medicintekniska produkter upphör att gälla
1.när Läkemedelsverket fattat beslut i frågan, eller
2.vid den tidpunkt som anges i artikel 75.3 eller 75.4 i förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG i det fall som Läkemedelsverket inte har fattat något beslut i ett ärende om väsentlig ändring enligt artikel 75 i förordning (EU) 2017/745.
Sekretessen gäller inte beslut i andra ärenden än de som avses i tredje och fjärde styckena.
För uppgift i en allmän handling gäller sekretessen enligt andra stycket 1 i högst sjuttio år och enligt andra stycket 2 i högst tjugo år.
Paragrafen innehåller bestämmelser om sekretess vid etikprövning och etisk granskning. I första stycket punkt 2 införs ett tillägg om att sekretess även ska gälla verksamhet enligt lagen (2018:1091) med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om kliniska pröv- ningar av humanläkemedel, dvs. verksamhet som består i etisk granskning av ansökningar om tillstånd att utföra klinisk läkemedelsprövning. En motsvarande sekretessbestämmelse fanns i lagen (2018:1093) om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Ändringar införs i den be- stämmelsen i avsnitt 2.16, se författningskommentaren till den bestäm- melsen i avsnitt 21.16. I punkt 3, som är ny, anges att sekretess även gäller i verksamhet enligt lagen med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om medicintekniska produkter. Denna punkt motsvarar punkt 2 i den tidigare lydelsen.
I tredje stycket införs en ny bestämmelse om att sekretess upphör att gälla för Etikprövningsmyndighetens yttrande när Läkemedelsverket fattat beslut i fråga om tillstånd till klinisk läkemedelsprövning enligt 7 kap. 7 § läkemedelslagen eller när tillstånd till sådan prövning ska anses beviljat enligt förordning (EU) nr 536/2014 om kliniska prövningar av humanläke- medel. Ytterligare bakgrund till bestämmelsen finns i propositionen Kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU-förordningen om kliniska läkemedelsprövningar (prop. 2017/18:193 s. 65 f.).
Fjärde stycket motsvarar tredje stycket i den tidigare lydelsen.
444
Av femte stycket följer att beslut enligt etikprövningslagen inte omfattas Prop. 2020/21:172 av sekretess. Denna bestämmelse motsvarar vad som följde av fjärde
stycket i den tidigare lydelsen. Bestämmelsen innebär att sekretess inte gäller för beslut om etikprövning och tillsyn enligt etikprövningslagen.
Sjätte stycket motsvarar femte stycket i den tidigare lydelsen. Hänvisningen i bestämmelsen till förordning (EU) nr 536/2014 är
dynamisk och avser alltså förordningen i den vid varje tidpunkt gällande lydelsen.
Övervägandena finns i avsnitt 12.2.
3 a § Får en myndighet en uppgift som är sekretessreglerad i 3 § första och andra styckena från Etikprövningsmyndigheten för att bistå i den etiska granskningen av en ansökan eller en anmälan om att genomföra en klinisk prövning eller en an- sökan om tillstånd att utföra en klinisk läkemedelsprövning, blir sekretessbestäm- melsen tillämplig på uppgiften även hos den mottagande myndigheten.
Paragrafen innehåller en bestämmelse om överföring av sekretess. Genom tillägget kommer sekretess även omfatta verksamhet enligt lagen (2018:1091) med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om kliniska prövningar av humanläkemedel, dvs. verk- samhet som består i etisk granskning av ansökningar om tillstånd att utföra klinisk läkemedelsprövning.
Ytterligare bakgrund till bestämmelsen finns i propositionen Kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU-förordningen om kliniska läkemedelsprövningar (prop. 2017/18:193 s. 65 f.).
Övervägandena finns i avsnitt 12.2.
Ikraftträdandebestämmelse
Denna lag träder i kraft den dag som regeringen bestämmer.
Ikraftträdandebestämmelsen anger att lagen ska träda i kraft den dag som regeringen bestämmer. Ikraftträdandetidpunkten är beroende av när förordning (EU) nr 536/2014 ska börja tillämpas. Enligt artikel 99 i den EU-förordningen ska förordningen börja tillämpas sex månader efter det att kommissionen offentliggjort ett meddelande om att en EU-portal och en EU-databas bedömts vara fullt funktionsdugliga. Så har ännu inte skett.
21.19Förslaget till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400)
24 kap.
3 § Sekretess gäller i verksamhet
1.som består i etikprövning och tillsyn enligt lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor,
2.enligt lagen (2018:1091) med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om kliniska prövningar av humanläkemedel, och
3.enligt lagen (2021:000) med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordningar om medicintekniska produkter.
Sekretess enligt första stycket gäller
445
Prop. 2020/21:172 1. för uppgift om en enskilds personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider men, och
2.för uppgift om en enskilds ekonomiska förhållanden, om det kan antas att den enskilde lider skada om uppgiften röjs.
Sekretessen för uppgift i ett beslut i ett ärende som avser ett yttrande om etisk granskning av ansökan om tillstånd att utföra klinisk läkemedelsprövning upphör att gälla
1.när Läkemedelsverket fattat beslut i fråga om tillstånd till klinisk läkemedelsprövning enligt 7 kap. 7 § läkemedelslagen (2015:315), eller
2.när tillstånd till sådan prövning ska anses beviljat enligt artikel 8.6, 14.11, 19.4, 20.8 eller 23.6 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 536/2014 av den 16 april 2014 om kliniska prövningar av humanläkemedel och om upphävande av direktiv 2001/20/EG.
Sekretessen för uppgift i ett beslut i ett ärende som avser ett yttrande om etisk granskning enligt 4 § lagen med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordningar om medicintekniska produkter upphör att gälla
1.när Läkemedelsverket fattat beslut i frågan,
2.vid den tidpunkt som anges i artikel 75.3 eller 75.4 i förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG i det fall som Läkemedelsverket inte har fattat något beslut i ett ärende om väsentlig ändring enligt artikel 75 i förordning (EU) 2017/745, eller
3.vid den tidpunkt som anges i artikel 71.3 eller 71.4 i förordning (EU) 2017/746 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik och om upphävande av direktiv 98/79/EG och kommissionens beslut 2010/227/EU
idet fall som Läkemedelsverket inte har fattat något beslut i ett ärende om väsentlig ändring enligt artikel 71 i förordning (EU) 2017/746.
Sekretessen gäller inte beslut i andra ärenden än de som avses i tredje och fjärde styckena.
För uppgift i en allmän handling gäller sekretessen enligt andra stycket 1 i högst sjuttio år och enligt andra stycket 2 i högst tjugo år.
| Paragrafen innehåller bestämmelser om sekretess vid etikprövning och |
| etisk granskning. |
| Ändringar i första stycket punkt 3 och i fjärde stycket görs till följd av |
| att rubriken till lagen med kompletterande bestämmelser om etisk |
| granskning till EU:s förordningar om medicintekniska produkter ändras, |
| jämför författningskommentaren i avsnitt 21.5. |
| I fjärde stycket läggs det till en ytterligare punkt, punkt 3. I den punkten |
| anges det när sekretessen upphör att gälla i ärenden som avser etiskgransk- |
| ning av prestandastudier. Enligt 4 § lagen med kompletterande bestäm- |
| melser om etisk granskning till EU:s förordningar om medicintekniska |
| produkter så ska yttranden avseende vissa ansökningar eller anmälningar |
| beslutas av Etikprövningsmyndigheten och lämnas till Läkemedelsverket. |
| I avsnitt 10.1 görs bedömningen att det är Läkemedelsverket som ska fatta |
| beslut i frågor om tillstånd att genomföra kliniska prövningar och väsent- |
| liga ändringar av sådana prövningar, jämför lagförslag 2 kap. 4 § i avsnitt |
| 2.1 och 2.3 och författningskommentaren till dessa bestämmelser i avsnitt |
| 21.1 och 21.3. |
| Av punkt 1 samma stycke framgår att sekretess för uppgifter i ett sådant |
| yttrande om etisk granskning av prestandastudie upphör att gälla när Läke- |
446 | medelsverket fattat beslut rörande tillstånd till en sådan studie eller väsent- |
|
lig ändring av en sådan studie. Om Läkemedelverket inte fattar beslut om Prop. 2020/21:172 väsentlig ändring inom den tidsram som uppställs i artikel 71 i IVDR-för-
ordningen så innebär det, enligt samma artikel, att ändringen kan genom- föras under förutsättning att den etiska granskningen inte resulterade i ett negativt yttrande. Sekretessen för Etikprövningsmyndighetens yttrande i ett sådant fall ska upphöra att gälla enligt punkt 3 vid den tidpunkt som anges i artikel 71.3 eller 71.4 i MDR-förordningen, dvs. 40 dagar efter valideringsdatumet.
Hänvisningarna i bestämmelsen till IVDR-förordningen är dynamiska och avser alltså förordningen i den vid varje tidpunkt gällande lydelsen.
Övervägandena finns i avsnitt 12.2.
3 a § Får en myndighet en uppgift som är sekretessreglerad i 3 § första och andra styckena från Etikprövningsmyndigheten för att bistå i den etiska granskningen av en ansökan eller en anmälan om att genomföra en klinisk prövning eller en prestandastudie, eller en ansökan om tillstånd att utföra en klinisk läkemedelspröv- ning, blir sekretessbestämmelsen tillämplig på uppgiften även hos den mottagande myndigheten.
Paragrafen innehåller en bestämmelse om överföring av sekretess. Genom tillägget kommer sekretess enligt 3 § första och andra styckena även vara tillämplig hos en myndighet som bistår Etikprövningsmyndighetens etiska granskning av en ansökan eller anmälan om prestandastudie.
Övervägandena finns i avsnitt 12.2.
30 kap.
25 c § Sekretessen enligt 23 § hindrar inte att en uppgift lämnas ut till en biobank som inrättats i enskild verksamhet i enlighet med vad som föreskrivs i förordningen (2021:000) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicin- tekniska produkter.
I paragrafen anges det att sekretess enligt 23 § inte hindrar att en uppgift lämnas ut till en biobank som inrättats i enskild verksamhet i enlighet med vad som föreskrivs i förordningen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter. Ändringen görs till följd av att rubriken kommer att ändrats på förordningen med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordningar om medicintekniska produkter.
Övervägandena finns i avsnitt 12.2.
Ikraftträdandebestämmelse
Denna lag träder i kraft den 26 maj 2022.
Lagen ska träda i kraft den dag som IVDR-förordningen börjar tillämpas. Av artikel 113.2 i IVDR-förordningen framgår det att EU-förordningen ska börja tillämpas den 26 maj 2022. Samma dag ska därför ändringarna i lagen träda i kraft.
Övervägandena finns i avsnitt 18.2.
447
Prop. 2020/21:172 21.20 Förslaget till lag om ändring i lagen (2011:791) om ackreditering och teknisk kontroll
448
9 a § Bestämmelserna i 7–9 §§ gäller inte organ för bedömning av överensstäm- melse som utses och anmäls enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter, om ändring av direk- tiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG och Europa- parlamentets och rådets förordning (EU) 2017/746 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik och om upphävande av direktiv 98/79/EG och kommissionens beslut 2010/227/EU. Bestämmelser om dessa organ och myndighet med ansvar för anmälda organ finns i stället i dessa EU- förordningar.
Paragrafen tydliggör att förfarandet för att utse och anmäla organ enligt 7– 9 §§ inte gäller för organ för bedömning av överensstämmelse som utses och anmäls enligt MDR-förordningen eller IVDR-förordningen. Ändring- en i bestämmelsen är en följd av att lagen (1993:584) om medicintekniska produkter upphävs. Bestämmelser om anmälda organ och myndighet med ansvar för anmälda organ finns i artiklarna 35–50 i MDR-förordningen och artiklarna 31–46 i IVDR-förordningen. Den myndighet som ska vara myndighet med ansvar för anmälda organ utses i förordning.
Övervägandena finns i avsnitt 7.
Ikraftträdandebestämmelse
Denna lag träder i kraft den 15 juli 2021.
Av artikel 123.2 i MDR-förordningen framgår det att EU-förordningen ska börja tillämpas den 26 maj 2021. Lagen ska träda i kraft den 15 juli 2021, vilket är så snart som möjligt efter det att MDR-förordningen börjar tillämpas.
Övervägandena finns i avsnitt 18.2.
21.21Förslaget till lag om ändring i läkemedelslagen (2015:315)
4 kap.
3 § Om ett läkemedel som omfattas av sjukhusundantag innehåller en sådan produkt som avses i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG, ska produkten uppfylla de allmänna krav på säkerhet och prestanda som avses i artikel 5.2 i den förordningen.
Paragrafen innehåller en bestämmelse om de krav som ska vara uppfyllda för en produkt som finns i ett läkemedel som omfattas av sjukhusundantag. Hänvisningen till lagen (1993:584) om medicintekniska produkter tas bort eftersom den lagen upphävs. I stället införs en hänvisning till MDR- förordningen. Bestämmelsen innebär att om ett läkemedel som omfattas
av sjukhusundantag innehåller en produkt som omfattas av MDR-förord- Prop. 2020/21:172 ningen så ska dessa produkter uppfylla de allmänna krav på säkerhet och
prestanda som avses i artikel 5.2 i den förordningen. Förarbetena till bestämmelsen finns i prop. 2010/11:44 avsnitt 6.6 och i författningskom- mentaren s. 82 f. samt prop. 2014/15:91 avsnitt 5.1 och i författnings- kommentaren s. 118 f.
Hänvisningen i bestämmelsen till MDR-förordningen är dynamisk och avser alltså förordningen i den vid varje tidpunkt gällande lydelsen.
Övervägandena finns i avsnitt 13.3.
Ikraftträdandebestämmelse
Denna lag träder i kraft den 15 juli 2021.
Av artikel 123.2 i MDR-förordningen framgår det att EU-förordningen ska börja tillämpas den 26 maj 2021. Lagen ska träda i kraft den 15 juli 2021, vilket är så snart som möjligt efter det att MDR-förordningen börjar tillämpas.
Övervägandena finns i avsnitt 18.2.
21.22Förslaget till lag om ändring i lagen (2018:696) om skatt på vissa nikotinhaltiga produkter
2 § I denna lag avses med
–e-vätskor: vätskor som innehåller nikotin,
–högkoncentrerade e-vätskor: e-vätskor med en koncentration nikotin som uppgår till minst 15 men inte överstiger 20 milligram per milliliter vätska,
–andra nikotinhaltiga produkter: nikotinhaltiga produkter för användning i mun eller näsa, med undantag för e-vätskor och produkter som innehåller tobak och som är hänförliga till kapitel 24 i den lydelse av Kombinerade nomenklaturen (KN) enligt rådets förordning (EEG) 2658/87 av den 23 juli 1987 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan som gällde den 1 januari 2017,
–yrkesmässig aktivitet: sådan aktivitet som utförs av
1.en juridisk person, eller
2.en enskild person om den avser varor som inte är avsedda för den enskildes eller dennes familjs personliga bruk,
– EU-land: områden som tillhör Europeiska unionens punktskatteområde,
– tredjeland: länder och områden utanför Europeiska unionens punktskatteområde,
– distansförsäljning: försäljning där varorna transporteras till Sverige från ett annat EU-land av säljaren eller av någon annan för säljarens räkning och köpet inte är yrkesmässigt för köparen,
– förordning (EG) nr 1272/2008: Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1272/2008 av den 16 december 2008 om klassificering, märkning och förpackning av ämnen och blandningar, ändring och upphävande av direktiven 67/548/EEG och 1999/45/EG samt ändring av förordning (EG) nr 1907/2006 i den lydelse som gällde den 1 januari 2020,
– förordning (EU) 2017/745: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr
449
Prop. 2020/21:172 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG, i lydelsen enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/561.
Med import avses i denna lag införsel av skattepliktig vara till Sverige från tredjeland under förutsättning att varan inte omfattas av sådant suspensivt tullförfarande eller suspensivt tullarrangemang som avses i artikel 4.6 i rådets direktiv 2008/118/EG av den 16 december 2008 om allmänna regler för punktskatt och om upphävande av direktiv 92/12/EEG. Med import avses även att varan frisläpps från ett sådant förfarande eller arrangemang.
Med tullskuld och unionsvara avses i denna lag detsamma som i artikel 5 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 952/2013 av den 9 oktober 2013 om fastställande av en tullkodex för unionen.
I paragrafens första stycke definieras vissa uttryck som förekommer i lagen. I nionde strecksatsen införs uttrycket ”förordning (EU) 2017/745”. Med det uttrycket avses MDR-förordningen, dvs. Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG. Hänvisningen till MDR- förordningen är statisk och avser MDR-förordningen i lydelsen enligt förordning (EU) 2020/561. Definitionen används i 5 §, se författnings- kommentaren till den paragrafen.
5 § Skatt enligt 3 och 4 §§ tas inte ut för
1.produkter som är klassificerade som narkotika enligt narkotikastrafflagen (1968:64) eller som hälsofarliga varor enligt lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor,
2.läkemedel som uppfyller kraven för att få säljas enligt 5 kap. 1 § läkemedels- lagen (2015:315) eller medicintekniska produkter och andra produkter som får släppas ut på marknaden eller tas i bruk i Sverige enligt förordning (EU) 2017/745,
3.produkter som är skattepliktiga enligt lagen (1994:1563) om tobaksskatt, eller
4.produkter som vid klassificering och märkning enligt förordning (EG) nr 1272/2008 tillhör faroklassen akut toxicitet i farokategorierna 1, 2 eller 3, med undantag för högkoncentrerade e-vätskor.
I paragrafen anges vissa undantag från skatteplikten enligt 3 och 4 §§. Ändringen i punkt 2 är en följd av att lagen (1993:584) om medicin- tekniska produkter upphävs. I stället görs en hänvisning till MDR-förord- ningen. Skatt ska således inte tas ut på medicintekniska produkter eller tillbehör till medicintekniska produkter som omfattas av den EU-förord- ningen. Skatt ska inte heller tas ut på de produkter som också kommer att omfattas av MDR-förordningen och som anges i bilaga XVI till den för- ordningen. Dessa produkter används inte för medicinska ändamål utan är i stället enligt tillverkaren avsedda att användas för estetiska eller andra icke-medicinska ändamål. MDR-förordningens bestämmelser kommer att omfatta även dessa produkter när kommissionen beslutat genomförande- akter i enlighet med artikel 1.2 och 9 i MDR-förordningen, se avsnitt 18.2 och författningskommentaren i avsnitt 21.2. Någon sådan genomförande- akt har ännu inte beslutats.
Övervägandena finns i avsnitt 13.4.
450
Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser | Prop. 2020/21:172 |
1.Denna lag träder i kraft den 15 juli 2021.
2.Äldre bestämmelser gäller fortfarande för förhållanden som hänför sig till tiden före ikraftträdandet.
Av punkt 1 följer att lagen ska träda i kraft den 15 juli 2021. Av artikel
123.2i MDR-förordningen framgår det att den ska börja tillämpas den 26 maj 2021. Lagen träder i kraft den 15 juli 2021, vilket är så snart som möjligt efter det att MDR-förordningen börjar tillämpas. I punkt 2 tydliggörs att äldre bestämmelser fortfarande gäller för förhållanden som hänför sig till tiden före ikraftträdandet.
Övervägandena finns i avsnitt 18.2.
21.23Förslaget till lag om ändring i lagen (2018:1091) med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om kliniska prövningar av humanläkemedel
4 § Vid etisk granskning av en ansökan om tillstånd att utföra klinisk läkemedelsprövning ska 25–28 §§ lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor tillämpas.
Paragrafen innehåller en bestämmelse om vilka bestämmelser i lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor (etikpröv- ningslagen) som ska tillämpas vid den etiska granskningen av en ansökan om tillstånd till klinisk läkemedelsprövning.
I paragrafen görs en ändring som innebär att 27 § etikprövningslagen i |
|
sin helhet blir tillämplig vid den etiska granskningen. Ändringen innebär |
|
att en avdelning vid Etikprövningsmyndigheten får lämna över till ordför- |
|
anden eller någon annan ledamot att efter prövning i sak avgöra ett visst |
|
ärende eller ärenden som är sådana att tidigare vägledande avgöranden kan |
|
tillämpas eller som annars är av sådant slag att de inte behöver avgöras av |
|
avdelningen. |
|
Av artikel 2.2.11 i EU-förordningen framgår att det organ som ska göra |
|
den etiska granskningen ska ha befogenhet att avge yttranden med beakt- |
|
ande av synpunkter från lekmän, i synnerhet patienter eller patient- |
|
organisationer. I 25 § andra stycket etikprövningslagen föreskrivs att vid |
|
de avdelningar som utför etisk granskning ska minst en av de ledamöter |
|
som företräder allmänna intressen representera en eller flera patient- |
|
organisationer. Möjligheten till delegation kan utnyttjas endast om syn- |
|
punkter från en sådan ledamot beaktas under handläggningens gång. |
|
Övervägandena finns i avsnitt 10.7. |
|
Ikraftträdandebestämmelse |
|
Denna lag träder i kraft den dag som regeringen bestämmer. |
|
Ikraftträdandebestämmelsen anger att lagen ska träda i kraft den dag som |
|
regeringen bestämmer. Ikraftträdandetidpunkten är beroende av när |
|
förordning (EU) nr 536/2014 ska börja tillämpas. Enligt artikel 99 i den | 451 |
|
Prop. 2020/21:172 EU-förordningen ska förordningen börja tillämpas sex månader efter det att kommissionen offentliggjort ett meddelande om att en EU-portal och en EU-databas bedömts vara fullt funktionsdugliga. Så har ännu inte skett.
21.24Förslaget till lag om ändring i lagen (2018:2088) om tobak och liknande produkter
1 kap.
4 § Lagen ska inte tillämpas på produkter som är klassificerade som narkotika enligt narkotikastrafflagen (1968:64) eller som hälsofarliga varor enligt lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor.
I fråga om elektroniska cigaretter och påfyllningsbehållare ska lagen inte tillämpas på läkemedel som omfattas av läkemedelslagen (2015:315) eller på medicintekniska produkter och andra produkter som omfattas av Europaparla- mentets och rådets förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicin- tekniska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG.
I fråga om elektroniska cigaretter och påfyllningsbehållare gäller även produkt- säkerhetslagen (2004:451).
Paragrafen anger när lagen (2018:2088) om tobak och liknande produkter inte ska tillämpas. Ändringen i andra stycket är en följd av att lagen (1993:584) om medicintekniska produkter upphävs. I stället görs en hän- visning till MDR-förordningen. Ändringen innebär att i fråga om elektroniska cigaretter eller påfyllningsbehållare ska lagen inte tillämpas på medicintekniska produkter eller tillbehör till medicintekniska produkt- er. MDR-förordningens bestämmelser ska även omfatta sådana produkter som anges i bilaga XVI till den förordningen. Dessa är vissa grupper av produkter som enligt en tillverkare endast är avsedda för estetiska eller andra icke-medicinska ändamål men som liknar medicintekniska pro- dukter i fråga om funktion och riskprofil. Dessa produkter kommer att om- fattas av MDR-förordningen sex månader efter det att kommissionen be- slutat om en genomförandeakt om dessa produkter, se artiklarna 1.2 och 9 i MDR-förordningen. Något sådant beslut har ännu inte fattats. När dessa produkter omfattas av MDR-förordningen kommer lagen inte heller att tillämpas på dessa produkter.
Hänvisningen i bestämmelsen till MDR-förordningen är dynamisk och avser alltså förordningen i den vid varje tidpunkt gällande lydelsen.
Övervägandena finns i avsnitt 13.4.
Ikraftträdandebestämmelse
Denna lag träder i kraft den 15 juli 2021.
Av artikel 123.2 i MDR-förordningen framgår det att den ska börja tillämpas den 26 maj 2021. Lagen ska träda i kraft den 15 juli 2021, vilket är så snart som möjligt efter det att MDR-förordningen börjar tillämpas.
Övervägandena finns i avsnitt 18.2.
452
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/1 |
SV | |||
|
|
|
|
I
(Lagstiftningsakter)
FÖRORDNINGAR
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) 2017/745
av den 5 april 2017
om medicintekniska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG
(Text av betydelse för EES)
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 114 och 168.4 c,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
efter att ha hört Regionkommittén,
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och
av följande skäl:
(1)Rådets direktiv 90/385/EEG (3) och rådets direktiv 93/42/EEG (4) utgör unionens regelverk för medicintekniska produkter, med undantag av medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik. Dessa direktiv behöver dock grundligt ses över för att man ska kunna fastställa ett kraftfullt, öppet, förutsebart och hållbart regelverk för medicintekniska produkter, som både garanterar en hög hälso- och säkerhetsnivå och stöder innovation.
(2)Syftet med denna förordning är att säkerställa att den inre marknaden för medicintekniska produkter fungerar smidigt, med utgångspunkt i en hög hälsoskyddsnivå för patienter och användare och med beaktande av små och medelstora företag som är verksamma inom denna sektor. För att undanröja vanliga betänkligheter när det gäller medicintekniska produkters säkerhet ställs det i förordningen också höga kvalitets- och säkerhetskrav på sådana
(1) Yttrande av den 14 februari 2013 (EUT C 133, 9.5.2013, s. 52).
(2) Europaparlamentets ståndpunkt av den 2 april 2014 (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets ståndpunkt vid första behandlingen av den
7 mars 2017 (ännu ej offentliggjord i EUT).
(3) Rådets direktiv 90/385/EEG av den 20 juni 1990 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om aktiva medicintekniska
produkter för implantation (EGT L 189, 20.7.1990, s. 17).
(4) Rådets direktiv 93/42/EEG av den 14 juni 1993 om medicintekniska produkter (EGT L 169, 12.7.1993, s. 1).
453
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/2 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
produkter. Båda dessa mål eftersträvas samtidigt och är oskiljaktiga och lika viktiga. När det gäller artikel 114 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) harmoniseras genom denna förordning bestämmelserna om utsläppande på marknaden och ibruktagande av medicintekniska produkter och deras tillbehör på unionsmarknaden, så att dessa produkter kan omfattas av principen om fri rörlighet för varor. När det gäller artikel 168.4 c i EUF-fördraget fastställs i denna förordning höga kvalitets- och säkerhetsstandarder för medicintekniska produkter genom att det bl.a. säkerställs att data som genereras vid kliniska prövningar är tillförlitliga och robusta och att säkerheten skyddas för de försökspersoner som deltar i en klinisk prövning.
(3)Denna förordning syftar inte till att harmonisera regler avseende vidare tillhandahållande på marknaden av medicintekniska produkter efter det att de redan har tagits i bruk, t.ex. i samband med försäljning av begagnade produkter.
(4)De viktigaste delarna av det befintliga regelverket, t.ex. övervakning av anmälda organ, förfaranden för bedömning av överensstämmelse, kliniska prövningar och klinisk utvärdering, säkerhetsövervakning och marknadskontroll bör stärkas avsevärt, och för att förbättra hälsa och säkerhet bör det införas bestämmelser som säkerställer öppenhet och spårbarhet beträffande medicintekniska produkter.
(5)De internationella riktlinjer som utarbetats för medicintekniska produkter, särskilt inom arbetsgruppen för global harmonisering (GHTF) och dess uppföljningsinitiativ, det internationella forumet International Medical Devices Regulators Forum, bör i möjligaste mån beaktas, så att man kan främja enhetliga, internationella bestämmelser som bidrar till en hög global säkerhetsskyddsnivå, och underlätta handeln, särskilt i bestämmelserna om unik produktidentifiering, allmänna krav på säkerhet och prestanda, teknisk dokumentation, klassificeringsregler, förfaranden för bedömning av överensstämmelse samt klinisk prövning.
(6)Aktiva medicintekniska implantat, som omfattas av direktiv 90/385/EEG, och andra medicintekniska produkter, som omfattas av direktiv 93/42/EEG, har av historiska skäl reglerats i två separata rättsakter. I förenklingssyfte bör de två direktiven, som har ändrats flera gånger, ersättas med en enda lagstiftningsakt som gäller för alla medicintekniska produkter utom medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik.
(7)Denna förordnings tillämpningsområde bör tydligt avgränsas från annan unionslagstiftning om harmonisering som avser sådana produkter som medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik, läkemedel, kosmetiska produkter och livsmedel. Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 (1) bör därför ändras så att den inte längre omfattar medicintekniska produkter.
(8)Det bör åligga medlemsstaterna att från fall till fall avgöra huruvida en produkt omfattas av denna förordnings
tillämpningsområde. För att i detta avseende säkerställa enhetliga kvalificeringsbeslut i alla medlemsstater, i synnerhet när det gäller gränsfall, bör kommissionen, på eget initiativ eller på vederbörligen motiverad begäran av en medlemsstat, efter att ha hört samordningsgruppen för medicintekniska produkter, från fall till fall få avgöra om en viss produkt, produktkategori eller produktgrupp omfattas av denna förordning eller inte. Kommissionen bör säkerställa en lämplig nivå av samråd med Europeiska läkemedelsmyndigheten (EMA), Europeiska kemikaliemyndigheten och Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet, beroende på vad som är tillämpligt, när man överlägger om produkters rättsliga status i gränsfallsfrågor som innefattar läkemedel, mänskliga vävnader och celler, biocidprodukter eller livsmedelsprodukter.
(9)Eftersom det i vissa fall är svårt att skilja på en medicinteknisk produkt och en kosmetisk produkt bör möjligheten att på unionsnivå fatta beslut om en produkts rättsliga status även införas i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1223/2009 (2).
(10)Produkter där ett läkemedel eller en läkemedelssubstans kombineras med en medicinteknisk produkt omfattas
antingen av denna förordning eller av Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/83/EG (3). De båda lagstift ningsakterna bör säkerställa en lämplig samverkan i fråga om samråd under bedömningar före utsläppandet på marknaden och utbyte av information om säkerhetsövervakning som avser sådana kombinationsprodukter. I fråga om läkemedel som innehåller en del som utgörs av en medicinteknisk produkt bör det i samband med godkännande för försäljning av sådana läkemedel på lämpligt sätt kontrolleras att denna del uppfyller de allmänna krav på säkerhet och prestanda som fastställs i denna förordning. Direktiv 2001/83/EG bör därför ändras.
(1) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslag stiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet
(EGT L 31, 1.2.2002, s. 1).
(2) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1223/2009 av den 30 november 2009 om kosmetiska produkter (EUT L 342,
22.12.2009, s. 59).
(3) Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/83/EG av den 6 november 2001 om upprättande av gemenskapsregler för humanläkemedel (EGT L 311, 28.11.2001, s. 67).
454
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/3 |
SV | |||
|
|
|
|
(11)Unionslagstiftningen, särskilt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1394/2007 (1) samt Europapar lamentets och rådets direktiv 2004/23/EG (2), innehåller luckor när det gäller vissa produkter som tillverkas av derivat av mänskliga vävnader eller celler som är icke-viabla eller har gjorts icke-viabla. Sådana produkter bör omfattas av den här förordningens tillämpningsområde, förutsatt att de uppfyller definitionen av en medicinteknisk produkt eller täcks av den här förordningen.
(12)Vissa grupper av produkter som enligt en tillverkare endast har estetiska eller andra icke-medicinska ändamål men som liknar medicintekniska produkter i fråga om funktion och riskprofil bör omfattas av denna förordning. För att tillverkare ska kunna styrka överensstämmelse för sådana produkter, bör kommissionen anta gemensamma specifikationer åtminstone för tillämpning av riskhantering och, när så är nödvändigt, för klinisk utvärdering avseende säkerhet. Sådana gemensamma specifikationer bör utvecklas specifikt för en grupp av produkter utan avsett medicinskt ändamål och bör inte användas för bedömning av överensstämmelse av analoga produkter med medicinskt ändamål. Produkter som har både ett avsett medicinskt ändamål och ett avsett icke- medicinskt ändamål bör uppfylla såväl de krav som gäller för produkter med ett avsett medicinskt ändamål som de krav som gäller för produkter utan avsett medicinskt ändamål.
(13)Såsom är fallet med produkter som innehåller viabla vävnader eller celler från människa eller djur, vilka uttryckligen inte omfattas av direktiven 90/385/EEG och 93/42/EEG och således inte av denna förordning, bör det klargöras att produkter som innehåller eller består av viabelt biologiskt material eller viabla organismer av annat ursprung för att de produkternas avsedda ändamål ska uppnås eller stödjas inte heller omfattas av denna förordning.
(14)De krav som fastställs i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/98/EG (3) bör fortsätta att gälla.
(15)Det råder vetenskaplig osäkerhet om riskerna och fördelarna med nanomaterial som används i produkter. För att kunna säkerställa en hög hälsoskyddsnivå, fri rörlighet för varor och rättslig säkerhet för tillverkare är det nödvändigt att införa en enhetlig definition av nanomaterial på grundval av kommissionens rekommendation 2011/696/EU (4), med den flexibilitet som krävs för att anpassa denna definition till den vetenskapliga och tekniska utvecklingen och senare lagstiftning på unionsnivå och internationell nivå. I samband med konstruktion och tillverkning av produkter bör tillverkarna iaktta särskild försiktighet vid användning av nanopartiklar för vilka potentialen för intern exponering är hög eller medelhög. Sådana produkter bör undergå de strängaste förfarandena för bedömning av överensstämmelse. Som förberedelse inför genomförandeakter som reglerar en praktisk och enhetlig tillämpning av motsvarande krav i denna förordning bör relevanta vetenskapliga utlåtanden från relevanta vetenskapliga kommittéer tas i beaktande.
(16)De säkerhetsaspekter som behandlas i Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/30/EU (5) är en integrerad del av de allmänna krav på produkters säkerhet och prestanda som fastställs i denna förordning. Denna förordning bör följaktligen betraktas som lex specialis i förhållande till det direktivet.
(17)Denna förordning bör inbegripa krav vad gäller konstruktion och tillverkning av produkter som utsänder joniserande strålning, utan att detta påverkar tillämpningen av rådets direktiv 2013/59/Euratom (6), som har andra syften.
(18)Denna förordning bör innehålla krav på konstruktions-, säkerhets- och prestandaegenskaper hos produkter som har utvecklats på ett sådant sätt som förebygger skador på arbetsplatsen, inbegripet skydd mot strålning.
(1) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1394/2007 av den 13 november 2007 om läkemedel för avancerad terapi och om
ändring av direktiv 2001/83/EG och förordning (EG) nr 726/2004 (EUT L 324, 10.12.2007, s. 121).
(2) Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/23/EG av den 31 mars 2004 om fastställande av kvalitets- och säkerhetsnormer för donation, tillvaratagande, kontroll, bearbetning, konservering, förvaring och distribution av mänskliga vävnader och celler (EUT L 102,
7.4.2004, s. 48).
(3) Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/98/EG av den 27 januari 2003 om fastställande av kvalitets- och säkerhetsnormer för
insamling, kontroll, framställning, förvaring och distribution av humanblod och blodkomponenter (EUT L 33, 8.2.2003, s. 30).
(4) Kommissionens rekommendation 2011/696/EU av den 18 oktober 2011 om definitionen av nanomaterial (EUT L 275, 20.10.2011,
s. 38).
(5) Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/30/EU av den 26 februari 2014 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning om
elektromagnetisk kompatibilitet (EUT L 96, 29.3.2014, s. 79).
(6) Rådets direktiv 2013/59/Euratom av den 5 december 2013 om fastställande av grundläggande säkerhetsnormer för skydd mot de faror som uppstår till följd av exponering för joniserande strålning, och om upphävande av direktiven 89/618/Euratom, 90/641/Euratom, 96/29/Euratom, 97/43/Euratom och 2003/122/Euratom (EUT L 13, 17.1.2014, s. 1).
455
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/4 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
(19)Det är nödvändigt att klargöra att programvara i sig, som av tillverkaren är särskilt avsedd att användas för ett eller flera av de medicinska ändamål som anges i definitionen av en medicinteknisk produkt, kvalificeras som en medicinteknisk produkt, medan generell programvara, även om den används i en vårdmiljö, eller programvara avsedd att användas för livsstilsändamål eller för att befrämja välbefinnande inte är en medicinteknisk produkt. Kvalificeringen av programvara, antingen som en produkt eller som ett tillbehör, är oberoende av programvarans placering eller typen av koppling mellan programvaran och en produkt.
(20)Definitionerna i denna förordning vad gäller själva produkterna, tillhandahållandet av produkter, ekonomiska aktörer, användare och särskilda processer, bedömningen av överensstämmelse, kliniska prövningar och kliniska utvärderingar, kontroller av produkter som släppts ut på marknaden, säkerhetsövervakning och marknadskontroll, standarder och andra tekniska specifikationer, bör för att förbättra den rättsliga säkerheten anpassas till väletablerad praxis på unionsnivå och internationell nivå.
(21)Det bör klargöras att det är viktigt att produkter som erbjuds en person i unionen via informationssamhällets
tjänster enligt Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/1535 (1) samt produkter som används i samband med kommersiell verksamhet för att tillhandahålla en diagnostisk eller terapeutisk tjänst till personer i unionen uppfyller kraven i denna förordning när den berörda produkten släpps ut på marknaden eller tjänsten tillhandahålls i unionen.
(22)Med tanke på den stora betydelse som standardiseringen har på det medicintekniska området bör efterlevnaden av harmoniserade standarder enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1025/2012 (2) vara ett sätt för tillverkarna att visa att de uppfyller de allmänna kraven på säkerhet och prestanda samt andra lagstift ningskrav, t.ex. om kvalitet och riskhantering, som fastställs i den här förordningen.
(23)Genom Europaparlamentets och rådets direktiv 98/79/EG (3) kan kommissionen anta gemensamma tekniska specifikationer för specifika kategorier av medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik. På områden där harmoniserade standarder saknas eller är otillräckliga bör kommissionen ges befogenhet att fastställa gemensamma specifikationer som gör det möjligt att uppfylla de allmänna krav på säkerhet och prestanda samt de krav på kliniska prövningar och klinisk utvärdering och/eller klinisk uppföljning efter utsläppandet på marknaden som fastställs i denna förordning.
(24)Gemensamma specifikationer bör utarbetas efter samråd med relevanta intressenter och med beaktande av europeiska och internationella standarder.
(25)Bestämmelserna om produkter bör i förekommande fall anpassas till den nya lagstiftningsramen för saluföring av produkter, som består av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 765/2008 (4) och Europapar lamentets och rådets beslut nr 768/2008/EG (5).
(26)De bestämmelser om marknadskontroll i unionen och kontroll av produkter som förs in på unionsmarknaden som fastställs i förordning (EG) nr 765/2008 är tillämpliga på de produkter som omfattas av den här förordningen, vilket dock inte hindrar medlemsstaterna från att välja vilka behöriga myndigheter som ska utföra dessa uppgifter.
(27)För att de relevanta aktörerna lättare ska förstå de krav som fastställs i denna förordning och därmed följa dem i större utsträckning bör det med utgångspunkt i den nya lagstiftningsramen för saluföring av produkter tydligt anges vilka allmänna skyldigheter som de olika ekonomiska aktörerna, inklusive importörer och distributörer, har, utan att detta påverkar de särskilda skyldigheter som fastställs i de olika delarna av denna förordning.
(1) Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/1535 av den 9 september 2015 om ett informationsförfarande beträffande tekniska
föreskrifter och beträffande föreskrifter för informationssamhällets tjänster (EUT L 241, 17.9.2015, s. 1).
(2) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1025/2012 av den 25 oktober 2012 om europeisk standardisering och om ändring av rådets direktiv 89/686/EEG och 93/15/EEG samt av Europaparlamentets och rådets direktiv 94/9/EG, 94/25/EG, 95/16/EG, 97/23/EG, 98/34/EG, 2004/22/EG, 2007/23/EG, 2009/23/EG och 2009/105/EG samt om upphävande av rådets beslut 87/95/EEG och
Europaparlamentets och rådets beslut 1673/2006/EG (EUT L 316, 14.11.2012, s. 12).
(3) Europaparlamentets och rådets direktiv 98/79/EG av den 27 oktober 1998 om medicintekniska produkter för in vitro‑diagnostik (EGT L
331, 7.12.1998, s. 1).
(4) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 765/2008 av den 9 juli 2008 om krav för ackreditering och marknadskontroll
i samband med saluföring av produkter och upphävande av förordning (EEG) nr 339/93 (EUT L 218, 13.8.2008, s. 30).
(5) Europaparlamentets och rådets beslut nr 768/2008/EG av den 9 juli 2008 om en gemensam ram för saluföring av produkter och upphävande av rådets beslut 93/465/EEG (EUT L 218, 13.8.2008, s. 82).
456
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/5 |
SV | |||
|
|
|
|
(28)Vid tillämpning av denna förordning bör distributörers verksamheter anses inbegripa förvärv, innehav och tillhandahållande av produkter.
(29)För att underlätta tillämpningen av denna förordning bör flera av tillverkarens skyldigheter, t.ex. klinisk utvärdering eller rapportering om säkerhetsövervakning, som inte fastställdes annat än i bilagorna till direktiven 90/385/EEG och 93/42/EEG arbetas in i förordningens artikeldel.
(30)Hälso- och sjukvårdsinstitutioner bör ha möjlighet att tillverka, förändra och använda produkter internt för att därmed, i icke-industriell skala, tillgodose målpatientgruppers särskilda behov som inte kan tillgodoses på lämplig prestandanivå genom en likvärdig produkt som är tillgänglig på marknaden. Det är i detta sammanhang lämpligt att föreskriva att vissa regler i denna förordning när det gäller medicintekniska produkter som tillverkas och används endast inom hälso- och sjukvårdsinstitutioner, inklusive sjukhus och institutioner såsom laboratorier och folkhälsoinstitutioner som stöder hälso- och sjukvårdssystemet och/eller tillgodoser patientbehov men som inte direkt behandlar eller vårdar patienter, inte bör tillämpas eftersom denna förordnings syften ändå kommer att uppfyllas på ett proportionellt sätt. Det bör noteras att begreppet hälso- och sjukvårdsinstitution inte omfattar inrättningar som i första hand har som syfte att främja hälsofrågor eller en hälsosam livsstil, såsom gym, span, friskvårds- och träningsanläggningar. Det undantag som gäller för hälso- och sjukvårdsinstitutioner gäller följaktligen inte för dessa inrättningar.
(31)Mot bakgrund av det faktum att fysiska och juridiska personer kan begära ersättning för skador som orsakats av en defekt produkt i enlighet med tillämplig unionsrätt och nationell rätt är det lämpligt att kräva att tillverkare har vidtagit åtgärder som tillhandahåller tillräcklig ekonomisk täckning med avseende på deras möjliga ansvar enligt rådets direktiv 85/374/EEG (1). Sådana åtgärder bör vara proportionella i förhållande till riskklassen, produkttypen och företagets storlek. I detta sammanhang är det även lämpligt att fastställa regler för hur en behörig myndighet kan underlätta tillhandahållandet av information till personer som kan ha skadats av en defekt produkt.
(32)För att säkerställa att produkter som serietillverkas fortsätter att uppfylla kraven i denna förordning och att erfarenheterna från användningen av produkter som de tillverkar beaktas i tillverkningsprocessen bör alla tillverkare ha ett kvalitetsledningssystem och ett system för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden, vilket bör stå i proportion till riskklassen och berörd produkttyp. För att minimera riskerna eller förebygga tillbud som rör produkterna, bör tillverkarna dessutom inrätta ett system för riskhantering och ett system för rapportering om tillbud och korrigerande säkerhetsåtgärder på marknaden.
(33)Riskhanteringssystemet bör vara noggrant anpassat till och återspeglat i den kliniska utvärderingen av produkten, inbegripet de kliniska risker som ska hanteras som en del av kliniska prövningar, klinisk utvärdering och klinisk uppföljning efter utsläppandet på marknaden. Riskhanteringsprocessen och den kliniska utvärderingsprocessen bör vara beroende av varandra och uppdateras regelbundet.
(34)Det bör säkerställas att den person inom tillverkarens organisation som svarar för övervakning och kontroll av tillverkningen av produkter samt aktiviteter avseende övervakning av produkter som släppts ut på marknaden och säkerhetsövervakning, ansvarar för att regelverket efterlevs och uppfyller vissa minimikrav i fråga om kompetens.
(35)I fråga om tillverkare som inte är etablerade i unionen har de auktoriserade representanterna en central roll som garanter för att dessa tillverkares produkter uppfyller kraven och som tillverkarnas kontaktpersoner etablerade
iunionen. Med tanke på denna centrala roll är det i verkställighetssyfte lämpligt att göra den auktoriserade representanten rättsligt ansvarig för defekta produkter för den händelse att en tillverkare som inte är etablerad
iunionen inte har uppfyllt sina allmänna skyldigheter. Det ansvar som i denna förordning föreskrivs för den auktoriserade representanten påverkar inte tillämpningen av direktiv 85/374/EEG, och följaktligen bör den auktoriserade representanten vara solidariskt ansvarig tillsammans med importören och tillverkaren. Den auktoriserade representantens uppgifter bör definieras i en skriftlig fullmakt. Med tanke på de auktoriserade representanternas roll bör det tydligt anges vilka minimikrav som de bör uppfylla, inklusive kravet på att de ska ha en person tillgänglig som uppfyller minimikrav i fråga om kompetens vilka bör motsvara de krav som ställs på tillverkarens person med ansvar för att regelverket efterlevs.
(1) Rådets direktiv 85/374/EEG av den 25 juli 1985 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om skadeståndsansvar för produkter med säkerhetsbrister (EGT L 210, 7.8.1985, s. 29).
457
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/6 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
(36)För att säkerställa rättslig säkerhet när det gäller de ekonomiska aktörernas skyldigheter måste det klargöras när distributörer, importörer eller andra ska betraktas som tillverkare av en produkt.
(37)Parallellhandel med produkter som redan släppts ut på marknaden är en laglig form av handel på den inre marknaden i enlighet med artikel 34 i EUF-fördraget, med förbehåll för de restriktioner som beror på behovet av skydd för hälsa och säkerhet och på behovet av skydd för immateriella rättigheter enligt artikel 36 i EUF- fördraget. Medlemsstaterna gör dock olika tolkningar av hur principen om parallellhandel bör tillämpas. Därför bör villkoren, särskilt kraven för ommärkning och ompaketering, preciseras i denna förordning, med beaktande av domstolens rättspraxis (1) inom andra relevanta sektorer och befintlig god praxis på det medicintekniska området.
(38)Reprocessing och återanvändning av engångsprodukter bör endast ske om det är tillåtet enligt nationell rätt, och med iakttagande av de krav som fastställs i denna förordning. Den som reprocessar en engångsprodukt bör anses vara tillverkare av den reprocessade produkten och bör ta på sig de skyldigheter som åligger tillverkaren enligt denna förordning. Medlemsstaterna bör dock ha möjlighet att besluta att skyldigheterna avseende reprocessing
och återanvändning av engångsprodukter inom en hälso- och sjukvårdsinstitution, eller som utförs av en extern reprocessare på dess vägnar, kan avvika från de skyldigheter som tillverkaren har enligt denna förordning. I princip bör sådana skillnader endast tillåtas om reprocessingen och återanvändningen av engångsprodukter inom en hälso- och sjukvårdsinstitution, eller som utförs av en extern reprocessare på dess vägnar, överensstämmer med antagna gemensamma specifikationer eller, i avsaknad av sådana gemensamma specifikationer, med relevanta harmoniserade standarder och nationella bestämmelser. Reprocessingen av sådana produkter bör säkerställa en likvärdig säkerhets- och prestandanivå som hos den motsvarande nya engångsprodukten.
(39)Patienter med implantat bör få tydlig och lättillgänglig viktig information som gör det möjligt att identifiera implantatet och annan relevant information om produkten, inklusive nödvändiga varningar om hälsorisker eller de försiktighetsåtgärder som bör vidtas, t.ex. upplysningar om huruvida implantatet är kompatibelt med vissa produkter för diagnostik eller skannrar som används vid säkerhetskontroller.
(40)Produkter bör i allmänhet vara försedda med en CE-märkning som visar att de överensstämmer med denna förordning, så att de omfattas av den fria rörligheten för varor inom unionen och kan tas i bruk för sitt avsedda ändamål. Medlemsstaterna bör inte försöka hindra att produkter som uppfyller kraven i denna förordning släpps ut på marknaden eller tas i bruk. Medlemsstaterna bör dock ha rätt att besluta huruvida de ska begränsa användningen av en specifik produkttyp med hänsyn till aspekter som inte omfattas av denna förordning.
(41)Produkters spårbarhet genom ett system för unik produktidentifiering (UDI-system) som bygger på internationella riktlinjer bör i hög grad öka effektiviteten avseende säkerhetsrelaterade åtgärder för produkter som släppts ut på marknaden, som beror på förbättrad rapportering om tillbud, riktade korrigerande säkerhetsåtgärder på marknaden och bättre övervakning från de behöriga myndigheternas sida. Den bör också bidra till att minska medicinska fel och bekämpa produktförfalskning. UDI-systemet bör också förbättra policyer för inköp och avfallsbortskaffande samt lagerhantering hos hälso- och sjukvårdsinstitutioner och andra ekonomiska aktörer och, om möjligt, vara kompatibelt med andra autentiseringssystem som redan är i bruk i dessa miljöer.
(42)UDI-systemet bör tillämpas på alla produkter som släpps ut på marknaden, utom specialanpassade produkter, och baseras på internationellt erkända principer, bland annat definitioner som är förenliga med dem som används av viktiga handelspartner. För att UDI-systemet ska kunna fungera i tid för tillämpningen av denna förordning bör närmare bestämmelser fastställas i denna förordning.
(43)Öppenhet och adekvat tillgång till information, som presenteras för den avsedda användaren på lämpligt sätt, är av väsentlig betydelse i allmänhetens intresse för att skydda folkhälsan, för att patienter och hälso- och sjukvårds personal ska få ökat inflytande och kunna fatta välgrundade beslut, för att lagstiftningsbeslut ska vara ordentligt underbyggda och för att skapa förtroende för regelverket.
(44)En central aspekt för att målen i denna förordning ska kunna uppfyllas är inrättandet av en europeisk databas för medicintekniska produkter (Eudamed) som bör integrera olika elektroniska system för sammanställning och behandling av information om produkter på marknaden och berörda ekonomiska aktörer, vissa aspekter av
(1) Dom av den 28 juli 2011, Orifarm och Paranova, i de förenade målen C‑400/09 och C‑207/10, ECLI:EU:C:2011:519.
458
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/7 |
SV | |||
|
|
|
|
bedömningen av överensstämmelse, anmälda organ, intyg, kliniska prövningar, säkerhetsövervakning och marknadskontroll. Syftet med databasen är att öka öppenheten överlag, bland annat genom att förbättra allmänhetens och hälso- och sjukvårdspersonals tillgång till information, att undvika krav på dubbelrapportering, att öka samordningen mellan medlemsstaterna och att rationalisera och underlätta informationsflödet mellan ekonomiska aktörer, anmälda organ eller sponsorer och medlemsstaterna, mellan medlemsstaterna sinsemellan och mellan dem och kommissionen. Inom den inre marknaden kan man endast effektivt säkerställa detta på unionsnivå, och kommissionen bör därför vidareutveckla och förvalta Europeiska databasen för medicintekniska produkter som inrättades genom kommissionens beslut 2010/227/EU (1).
(45)För att bidra till att Eudamed fungerar smidigt bör en internationellt erkänd nomenklatur för medicintekniska produkter göras tillgänglig utan avgift för tillverkare och andra fysiska eller juridiska personer som enligt denna förordning är skyldiga att använda nomenklaturen. Denna nomenklatur bör vidare vara tillgänglig, när så är praktiskt möjligt, utan avgift även för andra intressenter.
(46)Eudameds elektroniska system för produkter på marknaden, relevanta ekonomiska aktörer och intyg bör ge allmänheten tillräcklig information om produkter på unionsmarknaden. Det elektroniska systemet för kliniska prövningar bör fungera som ett verktyg för samarbetet mellan medlemsstaterna och göra det möjligt för sponsorerna att på frivillig väg lämna in en enda ansökan för flera medlemsstater och att rapportera allvarliga negativa händelser, produktfel samt relaterade uppdateringar. Via det elektroniska systemet för säkerhets övervakning bör tillverkarna kunna rapportera om allvarliga tillbud och andra händelser som omfattas av rapporteringsplikt, och det blir lättare att samordna de behöriga myndigheternas utvärdering av sådana tillbud och händelser. Det elektroniska systemet för marknadskontroll bör användas för utbyte av information mellan de behöriga myndigheterna.
(47)När det gäller data som har sammanställts och behandlats genom Eudameds elektroniska system är Europapar
lamentets och rådets direktiv 95/46/EG (2) tillämpligt på behandling av personuppgifter som utförs i medlemsstaterna under övervakning av medlemsstaternas behöriga myndigheter, särskilt de offentliga oberoende myndigheter som medlemsstaterna har utsett. Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 (3) är tillämplig på behandling av personuppgifter som utförs av kommissionen inom ramen för den här förordningen och under övervakning av Europeiska datatillsynsmannen. I enlighet med förordning (EG) nr 45/2001 bör kommissionen utses till personuppgiftsansvarig för Eudamed och dess elektroniska system.
(48)I fråga om implantat och produkter i klass III bör tillverkarna göra en sammanfattning av de viktigaste säkerhets- och prestandaaspekterna för produkten samt resultaten av den kliniska utvärderingen i ett dokument som bör vara allmänt tillgängligt.
(49)Sammanfattningen av säkerhetsprestanda och klinisk prestanda beträffande en produkt bör särskilt inbegripa produktens ställning i förhållande till diagnostiska eller terapeutiska alternativ med beaktande av den kliniska utvärderingen av den produkten i jämförelse med diagnostiska eller terapeutiska alternativ samt de särskilda omständigheter under vilka denna produkt och dess alternativ kan övervägas.
(50)Det är av största vikt att de anmälda organen fungerar väl för att man ska kunna säkerställa en hög hälso- och säkerhetsskyddsnivå och för att allmänheten ska ha förtroende för systemet. Medlemsstaternas utseende och övervakning av anmälda organ i enlighet med detaljerade och stränga kriterier bör därför kontrolleras på unionsnivå.
(51)De anmälda organens bedömning av tillverkarens tekniska dokumentation, särskilt dokumentation om klinisk utvärdering bör kritiskt utvärderas av myndigheten med ansvar för anmälda organ. Utvärderingen bör vara en del av det riskbaserade tillvägagångssättet avseende de anmälda organens tillsyns- och övervakningsverksamhet, och bör grundas på ett urval av den relevanta dokumentationen.
(52)De anmälda organens ställning i förhållande till tillverkarna bör stärkas, även i fråga om deras rätt och skyldighet att göra oanmälda revisioner på plats och utföra fysiska tester eller laboratorietester av produkter för att säkerställa att tillverkarna fortsätter att uppfylla kraven efter den ursprungliga certifieringen.
(1) Kommissionens beslut 2010/227/EU av den 19 april 2010 om den europeiska databasen för medicintekniska produkter (Eudamed)
(EUT L 102, 23.4.2010, s. 45).
(2) Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling
av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (EGT L 281, 23.11.1995, s. 31).
(3) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 av den 18 december 2000 om skydd för enskilda då gemenskapsinstitutio nerna och gemenskapsorganen behandlar personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter (EGT L 8, 12.1.2001, s. 1).
459
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/8 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
(53)För att öka öppenheten i fråga om de nationella myndigheternas tillsyn av anmälda organ, bör myndigheter med ansvar för anmälda organ offentliggöra information om nationella bestämmelser som reglerar hur anmälda organ bedöms, utses och övervakas. I enlighet med god förvaltningspraxis bör denna information hållas aktuell av de myndigheterna, särskilt för att återspegla relevanta, betydande eller väsentliga ändringar i berörda förfaranden.
(54)Den medlemsstat där ett anmält organ är etablerat bör ansvara för tillämpningen av denna förordning med avseende på det anmälda organet.
(55)Medlemsstaterna bör, särskilt med tanke på sitt ansvar för att organisera och tillhandahålla hälso- och sjukvård, få fastställa ytterligare krav på anmälda organ som utsetts för bedömning av överensstämmelse av produkter och som är etablerade på deras territorium, när det gäller frågor som inte regleras av denna förordning. Sådana ytterligare fastställda krav bör inte påverka tillämpningen av mer specifik övergripande unionslagstiftning om anmälda organ och likabehandling av anmälda organ.
(56)Beträffande implantat i klass III och aktiva produkter i klass IIb som är avsedda att administrera och/eller avlägsna läkemedel bör anmälda organ, utom i vissa fall, vara skyldiga att be expertpaneler granska deras bedömnings rapporter om klinisk utvärdering. De behöriga myndigheterna bör informeras om produkter som har beviljats ett intyg efter ett förfarande för bedömning av överensstämmelse där en expertpanel medverkat. Samråd med expertpaneler vid klinisk utvärdering bör leda till en harmoniserad utvärdering av medicintekniska högriskprodukter genom utbyte av sakkunskap om kliniska aspekter och utarbetande av gemensamma specifikationer för produktkategorier som har genomgått denna samrådsprocess.
(57)I fråga om produkter i klass III och vissa produkter i klass IIb bör en tillverkare, innan den utför den kliniska utvärderingen och/eller prövningen, frivilligt kunna konsultera en expertpanel beträffande sin strategi för klinisk utveckling och beträffande förslag till kliniska prövningar.
(58)Det är nödvändigt, särskilt med tanke på förfarandena för bedömning av överensstämmelse, att även fortsätt ningsvis dela in produkterna i fyra klasser i enlighet med internationell praxis. I klassificeringsreglerna, som grundar sig på människokroppens sårbarhet, bör de potentiella risker som är förenade med produkternas tekniska konstruktion och tillverkningssätt beaktas. För att man ska kunna upprätthålla samma säkerhetsnivå som i direktiv 90/385/EEG bör aktiva implantat tillhöra den högsta riskklassen.
(59)De bestämmelser inom det gamla system som tillämpats på invasiva produkter tar inte i tillräcklig utsträckning hänsyn till graden av invasivitet och potentiell toxicitet hos vissa produkter som förs in i människokroppen. För att få till stånd en lämplig riskbaserad klassificering av produkter som består av substanser eller kombinationer av substanser som absorberas av eller sprids lokalt i människokroppen är det nödvändigt att införa särskilda klassifi ceringsregler för sådana produkter. Klassificeringsreglerna bör ta hänsyn till var i eller på människokroppen
produkten utövar sin verkan, var den införs eller används, och huruvida det förekommer systemisk absorption av de substanser som produkten består av, eller av produkterna av metabolism av dessa substanser
imänniskokroppen.
(60)Tillverkarna bör i allmänhet själva ansvara helt för bedömningen av överensstämmelse av produkter i klass I, eftersom sådana produkter har en låg riskpotential. När det gäller produkter i klasserna IIa, IIb och III bör det vara obligatoriskt att ett anmält organ deltar i lämplig utsträckning.
(61)Förfarandena för bedömning av överensstämmelse av produkter bör ytterligare stärkas och rationaliseras, samtidigt som kraven på de bedömningar som de anmälda organen ska göra bör vara tydligt angivna för att säkerställa likvärdiga förutsättningar.
(62)Det är lämpligt att exportintyg innehåller information som gör det möjligt att använda Eudamed för att få information om produkten, särskilt om huruvida den finns på marknaden, har dragits tillbaka från marknaden eller återkallats samt om alla intyg om produktens överensstämmelse.
(63)För att säkerställa en hög säkerhets- och prestandanivå bör det styrkas att de allmänna krav på säkerhet och prestanda som fastställs i denna förordning är uppfyllda med hjälp av kliniska data som, i fråga om produkter
iklass III och implantat, i allmänhet bör komma från kliniska prövningar som har genomförts under ansvar av en sponsor. Det bör vara möjligt för såväl tillverkaren som någon annan fysisk eller juridisk person att vara den sponsor som åtar sig ansvaret för den kliniska prövningen.
460
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/9 |
SV | |||
|
|
|
|
(64)Reglerna för kliniska prövningar bör vara i linje med väletablerade internationella riktlinjer på området, t.ex. den internationella standarden ISO 14155:2011 om god klinisk praxis för klinisk prövning av medicintekniska produkter för människor, så att resultaten av kliniska prövningar som genomförs i unionen lättare kan godtas som dokumentation utanför unionen och så att resultaten av kliniska prövningar som genomförs utanför unionen i enlighet med internationella riktlinjer lättare kan godtas inom unionen. Reglerna bör också vara i linje med den senaste versionen av Världsläkarorganisationens (World Medical Association) Helsingforsdeklaration om etiska principer för medicinsk forskning som utförs på människor.
(65)Den medlemsstat där en klinisk prövning genomförs bör tillåtas att fastställa vilken myndighet som lämpligen bör delta i bedömningen av en ansökan om att få genomföra kliniska prövningar samt att organisera etikkommittéers medverkan inom de tidsfrister för tillståndet för den kliniska prövningen som anges i denna förordning. Dessa beslut rör den interna organisationen inom varje enskild medlemsstat. I detta sammanhang bör medlemsstaterna säkerställa att lekmän, särskilt patienter eller patientorganisationer, bereds möjlighet att delta. De bör också säkerställa att nödvändig expertis finns tillgänglig.
(66)Om en försöksperson vållas skada under den kliniska prövningen och prövarens eller sponsorns civilrättsliga eller straffrättsliga ansvar åberopas bör villkoren för ansvaret i sådana fall, inbegripet frågan om orsakssamband samt skadeståndets och sanktionernas storlek, regleras i nationell rätt.
(67)Det bör inrättas ett elektroniskt system på unionsnivå för att säkerställa att varje klinisk prövning registreras och rapporteras i en allmänt tillgänglig databas. För att skydda rätten till skydd av personuppgifter i enlighet med artikel 8 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (nedan kallad stadgan) bör inga personuppgifter om de försökspersoner som deltar i den kliniska prövningen registreras i det elektroniska systemet. För att säkerställa synergieffekter med kliniska prövningar av läkemedel bör det elektroniska systemet för kliniska prövningar vara kompatibelt med den EU-databas som ska inrättas för kliniska prövningar av humanläkemedel.
(68)När en klinisk prövning ska genomföras i mer än en medlemsstat, bör sponsorn ha möjlighet att lämna in en enda ansökan för att minska den administrativa bördan. För att möjliggöra resursdelning och säkerställa enhetliga bedömningar av hälso- och säkerhetsaspekterna av prövningsprodukter och av den vetenskapliga utformningen av den kliniska prövningen bör förfarandet för bedömningen av en enda ansökan samordnas mellan medlemsstaterna, under en samordnande medlemsstats ledning. Denna samordnade bedömning bör inte omfatta bedömningar av rent nationella, lokala och etiska aspekter på kliniska prövningar, såsom informerat samtycke. Under en inledande period på sju år från och med den dag då denna förordning börjar tillämpas bör medlemsstaterna ha möjlighet att delta i den samordnade bedömningen på frivillig basis. Efter denna period bör alla medlemsstater vara skyldiga att delta i den samordnade bedömningen. Kommissionen bör, på grundval av erfarenheterna från medlemsstaternas frivilliga samordning, utarbeta en rapport om tillämpningen av de relevanta bestämmelserna angående det samordnade bedömningsförfarandet. Om rapportens slutsatser är negativa bör kommissionen lämna in ett förslag om att förlänga den period under vilken deltagandet i det samordnade bedömningsförfarandet är frivilligt.
(69)Sponsorerna bör rapportera om vissa negativa händelser och produktfel som förekommer under de kliniska prövningarna till de medlemsstater där de kliniska prövningarna genomförs. Medlemsstaterna bör ha möjlighet att avsluta eller avbryta prövningarna eller återkalla tillståndet för dessa prövningar, om det bedöms vara nödvändigt för att säkerställa ett högt skydd av de försökspersoner som deltar i kliniska prövningar. Sådan information bör delges övriga medlemsstater.
(70)Sponsorn för en klinisk prövning bör överlämna en för den avsedda användaren lättfattlig sammanfattning av resultaten av den kliniska prövningen tillsammans med den kliniska prövningsrapporten, i förekommande fall, inom de tidsfrister som fastställs i denna förordning. När det av vetenskapliga skäl inte är möjligt att överlämna sammanfattningen av resultaten inom de fastställda tidsfristerna bör sponsorn motivera detta och ange när resultaten kommer att överlämnas.
(71)Denna förordning bör omfatta kliniska prövningar som är avsedda att samla klinisk evidens i syfte att visa produkternas överensstämmelse och bör också ange grundläggande krav för etiska och vetenskapliga bedömningar för andra typer av kliniska prövningar av medicintekniska produkter.
461
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/10 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
(72)Det krävs särskilda skyddsåtgärder för försökspersoner som inte är beslutskompetenta, underåriga samt gravida kvinnor och ammande kvinnor. Medlemsstaterna bör dock tillåtas att fastställa lagligen utsedda ställföreträdare för personer som inte är beslutskompetenta och för underåriga.
(73)De principer för ersättning, begränsning och förfining på djurförsöksområdet som fastställs i Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/63/EU (1) bör iakttas. I synnerhet bör onödiga dubbleringar av tester och studier undvikas.
(74)Tillverkarna bör spela en aktiv roll efter utsläppandet på marknaden genom att systematiskt och aktivt samla de erfarenheter efter utsläppandet på marknaden som gjorts vid användningen av deras produkter i syfte att uppdatera sin tekniska dokumentation och samarbeta med de nationella behöriga myndigheter som ansvarar för säkerhetsövervakning och marknadskontroll. I detta syfte bör tillverkarna inrätta ett omfattande system för kontroll av produkter som släppts ut på marknaden, vilket inrättas i enlighet med deras kvalitetsledningssystem och baseras på en plan för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden. Relevanta uppgifter och relevant information som samlats in genom övervakningen av produkter som släppts ut på marknaden, samt erfarenheter från förebyggande och/eller korrigerande åtgärder som genomförts bör användas för uppdatering av relevanta delar av den tekniska dokumentationen, såsom sådana som avser riskbedömning och klinisk prövning, och bör också bidra till öppenhet och insyn.
(75)För att förbättra skyddet av hälsa och säkerhet avseende produkter på marknaden bör det elektroniska systemet för säkerhetsövervakning av produkter effektiviseras genom att man skapar en central portal på unionsnivå för att rapportera om allvarliga tillbud och korrigerande säkerhetsåtgärder på marknaden.
(76)Medlemsstaterna bör vidta lämpliga åtgärder för att öka medvetenheten bland hälso- och sjukvårdspersonal, användare och patienter om vikten av att rapportera tillbud. Hälso- och sjukvårdspersonal, användare och patienter bör uppmuntras och ges möjlighet att rapportera misstänkta allvarliga tillbud på nationell nivå med användning av enhetliga format. De nationella behöriga myndigheterna bör informera tillverkarna om misstänkta allvarliga tillbud, och om en tillverkare bekräftar att ett sådant tillbud kan ha inträffat bör de berörda myndigheterna säkerställa att lämplig uppföljning sker i syfte att minska risken för att sådana tillbud ska inträffa fler gånger.
(77)Utvärderingen av rapporterade allvarliga tillbud och korrigerande säkerhetsåtgärder på marknaden bör göras på nationell nivå, men man bör säkerställa att utvärderingarna samordnas när det har inträffat liknande tillbud eller när korrigerande säkerhetsåtgärder på marknaden måste vidtas i mer än en medlemsstat, i syfte att dela på resurserna och vidta enhetliga korrigerande åtgärder.
(78)Inom ramen för en utredning av ett tillbud bör de behöriga myndigheterna, när så är lämpligt, ta hänsyn till information och synpunkter från relevanta intressenter, inbegripet patientorganisationer, organisationer för hälso- och sjukvårdspersonal och sammanslutningar för tillverkare.
(79)Rapporteringen av allvarliga negativa händelser eller produktfel i samband med kliniska prövningar och rapportering av allvarliga tillbud efter det att en produkt har släppts ut på marknaden bör vara klart åtskilda, så att man undviker dubbelrapportering.
(80)Det bör införas regler för marknadskontroll i denna förordning för att stärka de nationella behöriga myndigheternas rättigheter och skyldigheter, för att säkerställa att deras marknadskontroll samordnas på ett effektivt sätt och för att klargöra de tillämpliga förfarandena.
(81)Alla statistiskt signifikanta ökningar av antalet eller allvarlighetsgraden av tillbud som inte är allvarliga eller av förväntade bieffekter som kan inverka väsentligt på nytta/riskanalysen och som kan leda till oacceptabla risker bör rapporteras till de behöriga myndigheterna så att en bedömning kan göras och lämpliga åtgärder vidtas.
(82)En expertkommitté, samordningsgruppen för medicintekniska produkter, som består av personer som medlemsstaterna har utsett på grund av deras roll och sakkunskap inom området för medicintekniska produkter, inbegripet medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik, bör inrättas för att fullgöra de uppgifter som den tilldelas i den här förordningen och i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/746 (2), lämna råd till kommissionen och hjälpa kommissionen och medlemsstaterna att säkerställa att denna förordning genomförs på ett harmoniserat sätt. Samordningsgruppen för medicintekniska produkter bör kunna inrätta undergrupper för att
(1) Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/63/EU av den 22 september 2010 om skydd av djur som används för vetenskapliga
ändamål (EUT L 276, 20.10.2010, s. 33).
(2) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/746 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik och om upphävande av direktiv 98/79/EG och kommissionens beslut 2010/227/EU (se sidan 176 i detta nummer av EUT).
462
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/11 |
SV | |||
|
|
|
|
ha tillgång till nödvändig djupgående teknisk sakkunskap inom området för medicintekniska produkter, inbegripet medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik. Vid inrättandet av undergrupper bör man i tillräcklig utsträckning beakta möjligheten att involvera befintliga arbetsgrupper på unionsnivå inom området för medicintekniska produkter.
(83)Kommissionen bör utse expertpaneler och expertlaboratorier på grundval av deras aktuella kliniska, vetenskapliga eller tekniska sakkunskap i syfte att ge kommissionen, samordningsgruppen för medicintekniska produkter, tillverkare och anmälda organ vetenskaplig, teknisk och klinisk hjälp med avseende på genomförandet av denna förordning. Expertpanelerna bör dessutom ha i uppgift att lämna ett yttrande om anmälda organs bedömnings rapporter om klinisk utvärdering när det gäller vissa högriskprodukter.
(84)Närmare samordning mellan de nationella behöriga myndigheterna genom informationsutbyten och samordnade bedömningar under ledning av en samordnande myndighet är viktig för att man ska kunna säkerställa en genomgående hög hälso- och säkerhetsskyddsnivå på den inre marknaden, särskilt i fråga om kliniska prövningar och säkerhetsövervakning. Principen om samordnat utbyte och samordnad bedömning bör även gälla för annan myndighetsverksamhet som beskrivs i denna förordning, såsom utseende av anmälda organ, och bör uppmuntras inom området marknadskontroll av produkter. Samarbete, samordning och information om verksamheten bör också leda till effektivare användning av resurser och sakkunskap på nationell nivå.
(85)Kommissionen bör lämna vetenskapligt, tekniskt och motsvarande logistiskt stöd till de samordnande nationella myndigheterna och säkerställa att regelverket för produkter genomförs effektivt och enhetligt på unionsnivå på grundval av tillförlitlig vetenskaplig evidens.
(86)Unionen och, där så är lämpligt, medlemsstaterna bör aktivt delta i internationellt regleringssamarbete avseende medicintekniska produkter för att underlätta utbyte av säkerhetsrelaterad information om medicintekniska produkter och för att främja fortsatt utveckling av internationella riktlinjer som bidrar till att det inom andra jurisdiktioner antas bestämmelser som ger en skyddsnivå för hälsa och säkerhet som är likvärdig med den som fastställs i denna förordning.
(87)Medlemsstaterna bör vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att bestämmelserna i denna förordning genomförs, bland annat genom att fastställa effektiva, proportionella och avskräckande sanktioner för åsidosättande av dem.
(88)Denna förordning bör visserligen inte inverka på medlemsstaternas rätt att ta ut avgifter för verksamhet på nationell nivå, men för att säkerställa öppenhet och insyn bör medlemsstaterna informera kommissionen och de andra medlemsstaterna innan de beslutar om sådana avgifters struktur och storlek. För att ytterligare säkerställa öppenhet och insyn bör information om avgifternas struktur och storlek finnas allmänt tillgänglig på begäran.
(89)Denna förordning är förenlig med de grundläggande rättigheter och principer som erkänns särskilt i stadgan,
isynnerhet människans värdighet, människans integritet, skydd av personuppgifter, frihet för konsten och vetenskapen, näringsfrihet och rätt till egendom. Dessa rättigheter och principer bör ligga till grund för medlemsstaternas tillämpning av denna förordning.
(90)Befogenheten att anta delegerade akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget bör delegeras till kommissionen
isyfte att ändra vissa icke väsentliga bestämmelser i denna förordning. Det är särskilt viktigt att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå, och att dessa samråd genomförs i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning (1). För att säkerställa lika stor delaktighet i förberedelsen av delegerade akter erhåller Europapar lamentet och rådet alla handlingar samtidigt som medlemsstaternas experter, och deras experter ges systematiskt tillträde till möten i kommissionens expertgrupper som arbetar med förberedelse av delegerade akter.
(91)För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (2).
(1) EUT L 123, 12.5.2016, s. 1.
(2) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (EUT L 55, 28.2.2011, s. 13).
463
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/12 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
(92)Det rådgivande förfarandet bör tillämpas för genomförandeakter som anger formen för och presentationen av de uppgifter som ska ingå i tillverkarens sammanfattningar av säkerhet och klinisk prestanda samt fastställer mallen för exportintyg, eftersom dessa genomförandeakter rör förfarandefrågor och inte direkt påverkar hälsa och säkerhet på unionsnivå.
(93)Kommissionen bör anta omedelbart tillämpliga genomförandeakter, om det föreligger tvingande skäl till skyndsamhet i vederbörligen motiverade fall med avseende på utvidgning till hela unionen av ett nationellt undantag från de tillämpliga förfarandena för bedömning av överensstämmelse.
(94)I syfte att göra det möjligt för kommissionen att utse utfärdande enheter, expertpaneler och expertlaboratorier bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter.
(95)För att ekonomiska aktörer, särskilt små och medelstora företag, anmälda organ, medlemsstaterna och kommissionen ska kunna anpassa sig till de ändringar som införs genom denna förordning och för att säkerställa att förordningen tillämpas korrekt, bör det fastställas en tillräckligt lång övergångsperiod för denna anpassning och för de organisatoriska åtgärder som ska vidtas. Dock bör vissa delar av förordningen som direkt påverkar medlemsstaterna och kommissionen börja tillämpas så snart som möjligt. Det är också särskilt viktigt att tillräckligt många anmälda organ har utsetts i enlighet med de nya kraven senast den dag då denna förordning börjar tillämpas, så att det inte uppstår brist på medicintekniska produkter på marknaden. Det är emellertid nödvändigt att ett eventuellt utseende av ett anmält organ i enlighet med kraven i denna förordning före den dag då förordningen börjar tillämpas inte påverkar giltigheten av utseendet av dessa anmälda organ enligt direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG och deras möjlighet att fortsätta utfärda giltiga intyg enligt de båda direktiven fram till den dag då denna förordning börjar tillämpas.
(96)För att säkerställa en smidig övergång till nya regler för registrering av produkter och intyg bör skyldigheten att
lämna den relevanta informationen till de elektroniska system som inrättats på unionsnivå i enlighet med denna förordning börja gälla fullt ut först 18 månader efter den dag då denna förordning börjar tillämpas, om motsvarande it-system utvecklas planenligt. Under denna övergångsperiod bör vissa bestämmelser i direktiven 90/385/EEG och 93/42/EEG fortsätta att gälla. Ekonomiska aktörer och anmälda organ som registreras i de berörda elektroniska system som föreskrivs på unionsnivå i enlighet med denna förordning bör dock anses uppfylla de registreringskrav som medlemsstaterna har antagit i enlighet med de bestämmelserna, så att man undviker dubbelregistreringar.
(97)För att möjliggöra ett smidigt införande av UDI-systemet bör den tidpunkt då skyldigheten att placera UDI- bäraren på produktens märkning börjar gälla variera från ett till fem år efter den dag då denna förordning börjar tillämpas, beroende på vilken klass den berörda produkten tillhör.
(98)Direktiven 90/385/EEG och 93/42/EEG bör upphävas så att det bara finns ett regelverk för utsläppande på marknaden av medicintekniska produkter samt andra därmed sammanhängande aspekter som omfattas av denna förordning. Tillverkarnas skyldigheter att tillhandahålla dokumentation i fråga om produkter som de släppt ut på marknaden samt tillverkarnas och medlemsstaternas skyldigheter i fråga om säkerhetsövervakning när det gäller produkter som släppts ut på marknaden i enlighet med de direktiven bör dock fortsätta att gälla. Det bör vara upp till medlemsstaterna att besluta om hur de organiserar säkerhetsövervakningen, men det är önskvärt för dem att möjligheten finns att rapportera om händelser avseende produkter som släppts ut på marknaden i enlighet med direktiven, med hjälp av samma verktyg för att rapportera om produkter som släpps ut på marknaden i enlighet med den här förordningen. För att säkerställa en smidig övergång från det gamla till det nya systemet är det dessutom lämpligt att föreskriva att kommissionens förordning (EU) nr 207/2012 (1) och kommissionens förordning (EU) nr 722/2012 (2) bör fortsätta att vara i kraft och fortsätta att gälla såvida inte, och i så fall fram till dess att, de upphävs av genomförandeakter som antas av kommissionen i enlighet med den här förordningen.
(1) Kommissionens förordning (EU) nr 207/2012 av den 9 mars 2012 om elektroniska bruksanvisningar för medicintekniska produkter
(EUT L 72, 10.3.2012, s. 28).
(2) Kommissionens förordning (EU) nr 722/2012 av den 8 augusti 2012 om särskilda krav vad gäller de krav som fastställs i rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG med avseende på aktiva medicintekniska produkter för implantation och medicintekniska produkter som tillverkas med hjälp av vävnader av animaliskt ursprung (EUT L 212, 9.8.2012, s. 3).
464
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/13 |
SV | |||
|
|
|
|
Beslut 2010/227/EU som antagits för genomförandet av dessa direktiv samt direktiv 98/79/EG bör också fortsätta att vara i kraft och fortsätta att gälla till dess att Eudamed börjar fungera fullt ut. Däremot krävs inte att kommissionens direktiv 2003/12/EG (1) och 2005/50/EG (2) samt kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 920/2013 (3) fortsätter att gälla.
(99)Kraven i denna förordning bör tillämpas på alla produkter som släpps ut på marknaden eller tas i bruk från och med den dag då denna förordning börjar tillämpas. För att säkra en smidig övergång bör det dock vara möjligt, för en begränsad period efter den dagen, att produkter släpps ut på marknaden eller tas i bruk med stöd av ett giltigt intyg som har utfärdats i enlighet med direktiv 90/385/EEG eller enligt direktiv 93/42/EEG.
(100) Europeiska datatillsynsmannen har avgett ett yttrande (4) i enlighet med artikel 28.2 i förordning (EG) nr 45/2001.
(101)Eftersom målen för denna förordning, nämligen att säkerställa att den inre marknaden för medicintekniska produkter fungerar smidigt och att säkerställa höga kvalitets- och säkerhetskrav för medicintekniska produkter så
att en hög skyddsnivå säkerställas för patienters, användares och andra personers hälsa och säkerhet, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare, på grund av åtgärdens omfattning och verkningar, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL I
TILLÄMPNINGSOMRÅDE OCH DEFINITIONER
Artikel 1
Syfte och tillämpningsområde
1.I denna förordning fastställs bestämmelser om utsläppande på marknaden, tillhandahållande på marknaden eller ibruktagande av medicintekniska produkter för användning på människor och tillbehör till sådana produkter i unionen. Denna förordning tillämpas också på kliniska prövningar av sådana medicintekniska produkter och tillbehör som utförs i unionen.
2.Denna förordning ska också tillämpas, från och med den dag då de gemensamma specifikationer som antagits i enlighet med artikel 9 börjar tillämpas, på de grupper av produkter utan avsett medicinskt ändamål som förtecknas i bilaga XVI, med beaktande av den senaste utvecklingen på området och särskilt befintliga harmoniserade standarder för motsvarande produkter med medicinska ändamål, baserade på liknande teknik. De gemensamma specifikationerna för var och en av de produktgrupper som förtecknas i bilaga XVI ska minst ta upp tillämpningen av riskhantering enligt vad som anges i bilaga I för den berörda produktgruppen samt, när så är nödvändigt, klinisk utvärdering avseende säkerhet.
De nödvändiga gemensamma specifikationerna ska antas senast den 26 maj 2020. De ska tillämpas från och med sex månader efter den dag då de träder i kraft eller från och med den 26 maj 2020, beroende på vilket datum som är det senaste.
Trots vad som sägs i artikel 122 ska medlemsstaternas åtgärder avseende kvalificering av de produkter som omfattas av bilaga XVI som medicintekniska produkter enligt direktiv 93/42/EEG fortsätta att gälla fram till den tillämpningsdag som avses i första stycket i de relevanta gemensamma specifikationerna för den produktgruppen.
Denna förordning är också tillämplig på kliniska prövningar som utförs i unionen med avseende på de produkter som avses i första stycket.
3.Produkter som både har ett avsett medicinskt ändamål och ett icke-medicinskt ändamål ska uppfylla både kraven som gäller för produkter med ett avsett medicinskt ändamål och de krav som gäller för produkter utan ett avsett medicinskt ändamål.
(1) Kommissionens direktiv 2003/12/EG av den 3 februari 2003 om omklassificering av bröstimplantat inom ramen för direktiv
93/42/EEG om medicintekniska produkte (EUT L 28, 4.2.2003, s. 43).
(2) Kommissionens direktiv 2005/50/EG av den 11 augusti 2005 om omklassificering av höftleds-, knäleds- och axelledsproteser inom
ramen för rådets direktiv 93/42/EEG om medicintekniska produkter (EUT L 210, 12.8.2005, s. 41).
(3) Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 920/2013 av den 24 september 2013 om utseende och övervakning av anmälda organ i enlighet med rådets direktiv 90/385/EEG om aktiva medicintekniska produkter för implantation och rådets direktiv 93/42/EEG
om medicintekniska produkter (EUT L 253, 25.9.2013, s. 8). (4) EUT C 358, 7.12.2013, s. 10.
465
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/14 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
4.I denna förordning avses med produkter medicintekniska produkter, tillbehör till medicintekniska produkter och de produkter som förtecknas i bilaga XVI på vilka denna förordning ska tillämpas i enlighet med punkt 2.
5.Om det är motiverat på grund av att en produkt med ett avsett medicinskt ändamål som släppts ut på marknaden och en produkt utan ett avsett medicinskt ändamål har liknande egenskaper och medför liknande risker, ges kommissionen befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 115 för att ändra förteckningen i bilaga XVI genom att lägga till nya produktgrupper för att skydda användarnas eller andra människors hälsa och säkerhet eller med hänsyn till andra folkhälsoaspekter.
6.Denna förordning tillämpas inte på följande:
a)Medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik som omfattas av förordning (EU) 2017/746.
b)Läkemedel enligt definitionen i artikel 1.2 i direktiv 2001/83/EG. Vid bedömningen av om en produkt omfattas av direktiv 2001/83/EG eller denna förordning ska särskild hänsyn tas till produktens huvudsakliga verkningssätt.
c)Läkemedel för avancerad terapi som omfattas av förordning (EG) nr 1394/2007.
d)Blod från människa, blodprodukter, plasma eller blodceller av mänskligt ursprung eller produkter som när de släpps ut på marknaden eller tas i bruk innehåller sådana blodprodukter, blodceller eller sådan plasma, med undantag av de produkter som avses i punkt 8 i denna artikel.
e)Kosmetiska produkter som omfattas av förordning (EG) nr 1223/2009.
f)Transplantat, vävnader eller celler från djur eller derivat därav eller artiklar som innehåller eller består av sådana; denna förordning ska dock tillämpas på produkter som tillverkats med hjälp av vävnader eller celler från djur eller derivat därav, och som är icke-viabla eller har gjorts icke-viabla.
g)Transplantat, vävnader eller celler från människa eller derivat därav som omfattas av direktiv 2004/23/EG eller artiklar som innehåller eller består av sådana; denna förordning ska dock tillämpas på produkter som tillverkats med hjälp av derivat av vävnader eller celler från människa, och som är icke-viabla eller har gjorts icke-viabla.
h)Andra artiklar än sådana som avses i leden d, f och g, som för att uppnå eller understödja artikelns avsedda ändamål innehåller eller består av viabelt biologiskt material eller viabla organismer, inklusive mikroorganismer, bakterier, svamp eller virus.
i)Livsmedel som omfattas av förordning (EG) nr 178/2002.
7.Produkter som när de släpps ut på marknaden eller tas i bruk som en integrerad del innehåller en medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik enligt definitionen i artikel 2.2 i förordning (EU) 2017/746 ska regleras av den här förordningen. Kraven i förordning (EU) 2017/746 ska tillämpas på den del av produkten som är en medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik.
8.Produkter som när de släpps ut på marknaden eller tas i bruk som en integrerad del innehåller en substans som om den används separat anses vara ett läkemedel enligt definitionen i artikel 1.2 i direktiv 2001/83/EG, inklusive läkemedel som härrör från blod eller plasma från människa enligt definitionen i artikel 1.10 i det direktivet, och som har en verkan som understöder produktens verkan, ska bedömas och godkännas i enlighet med denna förordning.
Om den verkan som substansen har är huvudsaklig och inte understöder produktens verkan, ska den integrerade enheten dock regleras av direktiv 2001/83/EG eller av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 726/2004 (1), beroende på vad som är tillämpligt. I detta fall ska de relevanta allmänna kraven på säkerhet och prestanda i bilaga I till den här förordningen tillämpas när det gäller produktens säkerhet och prestanda.
9.En produkt som är avsedd att administrera ett läkemedel enligt definitionen i artikel 1.2 i direktiv 2001/83/EG ska regleras av denna förordning, utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i det direktivet och i förordning (EG) nr 726/2004 vad avser läkemedlet.
Om den produkt som är avsedd att administrera ett läkemedel och läkemedlet släpps ut på marknaden på ett sådant sätt att de utgör en integrerad enhet, vilken uteslutande är avsedd att användas i en viss kombination och inte går att återanvända, ska den integrerade enheten dock regleras av direktiv 2001/83/EG eller förordning (EG) nr 726/2004, beroende på vad som är tillämpligt. I detta fall ska de relevanta allmänna kraven på säkerhet och prestanda i bilaga I till den här förordningen tillämpas på den del av den integrerade enheten som avser produktens säkerhet och prestanda.
(1) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 726/2004 av den 31 mars 2004 om inrättande av gemenskapsförfaranden för godkännande av och tillsyn över humanläkemedel och veterinärmedicinska läkemedel samt om inrättande av en europeisk läkemedels myndighet (EUT L 136, 30.4.2004, s. 1).
466
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/15 |
SV | |||
|
|
|
|
10.En produkt som när den släpps ut på marknaden eller tas i bruk som en integrerad del innehåller icke-viabla vävnader eller celler från människa eller derivat därav som har en verkan som understöder produktens verkan, ska bedömas och godkännas i enlighet med denna förordning. I detta fall ska bestämmelserna om donation, tillvaratagande och kontroll i direktiv 2004/23/EG tillämpas.
Om den verkan som dessa vävnader, celler eller derivat därav har är huvudsaklig och inte understöder artikelns verkan och om produkten inte omfattas av förordning (EG) nr 1394/2007, ska artikeln dock omfattas av direktiv 2004/23/EG. I sådant fall ska de relevanta allmänna kraven på säkerhet och prestanda i bilaga I till den här förordningen tillämpas när det gäller produktens säkerhet och prestanda.
11.Denna förordning utgör sådan specifik unionslagstiftning som avses i artikel 2.3 i direktiv 2014/30/EU.
12.Produkter som även är maskiner i den mening som avses i artikel 2 andra stycket a i Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/42/EG (1) ska, när en risk enligt det direktivet föreligger, även uppfylla de grundläggande hälso- och säkerhetskrav som fastställs i bilaga I till det direktivet, i den mån dessa krav är mer specifika än de allmänna krav på säkerhet och prestanda som fastställs i kapitel II i bilaga I till denna förordning.
13.Denna förordning ska inte påverka tillämpningen av direktiv 2013/59/Euratom.
14.Denna förordning ska inte påverka en medlemsstats rätt att begränsa användningen av en specifik produkttyp med hänsyn till aspekter som inte omfattas av denna förordning.
15.Denna förordning ska inte påverka nationell rätt i fråga om organisation, tillhandahållande eller finansiering av hälso- och sjukvård, såsom kravet att vissa produkter endast får tillhandahållas efter förskrivning, kravet att bara viss hälso- och sjukvårdspersonal eller vissa hälso- och sjukvårdsinstitutioner får lämna ut eller använda vissa produkter eller att deras användning måste åtföljas av specifik yrkesmässig rådgivning.
16.Ingenting i denna förordning ska begränsa tryckfriheten eller yttrandefriheten i medierna såtillvida som dessa friheter är garanterade i unionen och medlemsstaterna, särskilt enligt artikel 11 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.
Artikel 2
Definitioner
I denna förordning gäller följande definitioner:
1.medicinteknisk produkt: instrument, apparat, anordning, programvara, implantat, reagens, material eller annan artikel som enligt tillverkaren är avsedd att, antingen separat eller i kombination, användas på människor för ett eller flera av följande medicinska ändamål, nämligen
—diagnos, profylax, övervakning, prediktion, prognos, behandling eller lindring av sjukdom,
—diagnos, övervakning, behandling, lindring av eller kompensation för en skada eller funktionsnedsättning,
—undersökning, ersättning eller ändring av anatomin eller av en fysiologisk eller patologisk process eller ett fysiologiskt eller patologiskt tillstånd,
—tillhandahållande av information genom undersökning in vitro av prover från människokroppen, inklusive donationer av organ, blod och vävnad,
och som inte uppnår sin huvudsakliga, avsedda verkan i eller på människokroppen med hjälp av farmakologiska, immunologiska eller metaboliska medel, men som kan understödjas i sin funktion av sådana medel.
Följande artiklar ska också anses vara medicintekniska produkter:
—Produkter avsedda för befruktningskontroll eller fertilitetsstöd.
—Artiklar särskilt avsedda för rengöring, desinficering eller sterilisering av de produkter som avses i artikel 1.4 och sådana som avses i första stycket i detta led.
(1) Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/42/EG av den 17 maj 2006 om maskiner och om ändring av direktiv 95/16/EG (EUT L 157, 9.6.2006, s. 24).
467
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/16 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
2.tillbehör till en medicinteknisk produkt: artikel som i sig inte är en medicinteknisk produkt men som enligt tillverkaren är avsedd att användas tillsammans med en eller flera bestämda medicintekniska produkter för att särskilt möjliggöra användningen av den eller de medicintekniska produkterna för dess eller deras avsedda ändamål eller särskilt och direkt underlätta den eller de medicintekniska produkternas medicinska funktionalitet utifrån deras avsedda ändamål.
3.specialanpassad produkt: produkt som tillverkats efter skriftlig anvisning från en person som genom sina yrkeskvalifi kationer är behörig enligt nationell rätt och som på sitt ansvar ger speciella konstruktionsegenskaper åt produkten som är avsedd att användas endast för en viss patient och uteslutande för dennes individuella förhållanden och behov.
Massproducerade produkter som behöver anpassas till yrkesmässiga användares krav och produkter som massproducerats industriellt efter skriftlig anvisning från en behörig person ska dock inte anses vara specialanpassade produkter.
4.aktiv produkt: produkt som för sin funktion är beroende av en annan energikälla än den som alstras direkt av människokroppen i detta syfte eller av jordens dragningskraft och som fungerar genom att ändra energitätheten eller genom energiomvandling. Produkter som är avsedda att överföra energi, substanser eller andra element mellan en aktiv produkt och patienten utan någon väsentlig förändring ska inte anses vara aktiva produkter.
Programvara ska också anses vara en aktiv produkt.
5.implantat: produkt, även sådan som helt eller delvis absorberas, som är avsedd
—att helt föras in i människokroppen, eller
—att ersätta en epitelial yta eller ögats yta
genom klinisk intervention och är avsedd att stanna i kroppen efter ingreppet.
Även en produkt som är avsedd att delvis föras in i människokroppen genom klinisk intervention och att stanna kvar där i minst 30 dagar efter ingreppet ska anses vara ett implantat.
6.invasiv produkt: produkt som helt eller delvis tränger in i kroppen, antingen genom en kroppsöppning eller genom kroppens yta.
7.generisk produktgrupp: en grupp produkter som har samma eller liknande avsedda ändamål eller liknande teknik som gör det möjligt att inordna dem generiskt utan att ta hänsyn till särskilda egenskaper.
8.engångsprodukt: produkt avsedd att användas för en person vid en enda procedur.
9.förfalskad produkt: produkt med oriktig beteckning i fråga om identitet och/eller ursprung och/eller intyg för CE- märkning eller handlingar som rör förfarandena för CE-märkning. Denna definition omfattar inte oavsiktlig bristande överensstämmelse och påverkar inte kränkningar av immaterialrättigheter.
10.vårdset: en kombination av artiklar som har förpackats tillsammans och släppts ut på marknaden för att användas för ett specifikt medicinskt ändamål.
11.modulsammansatta produkter: en kombination av artiklar som antingen har förpackats tillsammans eller inte och som är avsedda att kopplas samman eller kombineras för att uppnå ett specifikt medicinskt ändamål.
12. avsett ändamål: den användning för vilken en produkt är avsedd enligt tillverkarens uppgifter på märkningen, i bruksanvisningen eller i marknadsföringsmaterial eller påståenden i marknadsföringssyfte och som anges av tillverkaren i den kliniska utvärderingen.
13.märkning: skriftlig, tryckt eller grafisk information antingen på själva produkten, på varje produkts förpackning eller på förpackningen till flera produkter.
14.bruksanvisning: information som tillverkaren tillhandahåller för att upplysa användaren om en produkts avsedda ändamål och korrekta användning och om eventuella försiktighetsåtgärder som ska vidtas.
15.unik produktidentifiering (UDI): en serie numeriska eller alfanumeriska tecken som skapats enligt internationellt erkända standarder för identifiering och kodning av produkter och som möjliggör entydig identifiering av specifika produkter på marknaden.
468
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/17 |
SV | |||
|
|
|
|
16.icke-viabel: som inte har någon möjlighet till metabolism eller mångfaldigande.
17.derivat: ”icke-cellulär substans” som utvinns ur vävnader eller celler från människa eller djur genom en tillverk ningsprocess. Den slutliga substans som används för att tillverka produkten i detta fall innehåller inte några celler eller vävnader.
18.nanomaterial: ett naturligt, oavsiktligt framställt eller avsiktligt tillverkat material som innehåller partiklar i fritt tillstånd eller i form av aggregat eller agglomerat och där minst 50 % av partiklarna i antalsstorleksfördelningen har en eller flera yttre dimensioner i storleksintervallet 1–100 nm.
Fullerener, grafenflagor och kolnanorör med enkel vägg med en eller flera yttre dimensioner under 1 nm ska också anses vara nanomaterial.
19.partikel: vid tillämpning av definitionen av nanomaterial i led 18, ett mycket litet stycke materia med definierade fysiska gränser.
20.agglomerat: vid tillämpning av definitionen av nanomaterial i led 18, en samling svagt sammanhållna partiklar eller aggregat där den yttre ytarean är ungefär lika med summan av de enskilda komponenternas ytarea.
21.aggregat: vid tillämpning av definitionen av nanomaterial i led 18, partikel bestående av starkt sammanhållna eller förenade partiklar.
22.prestanda: en produkts förmåga att uppnå det avsedda ändamål som tillverkaren angett.
23.risk: kombinationen av sannolikheten för skador och dessa skadors allvarlighetsgrad.
24.nytta/riskbestämning: analys av samtliga nytto- och riskbedömningar som kan vara av relevans när produkten används för avsett ändamål och i enlighet med det avsedda ändamål som angetts av tillverkaren.
25.kompatibilitet: förmågan hos en produkt, inklusive programvara, att när den används tillsammans med en eller flera andra produkter för sitt avsedda ändamål,
a)verka utan att förmågan att prestera såsom avsetts går förlorad eller äventyras, och/eller
b)integreras och/eller fungera utan att någon del av de kombinerade produkterna behöver ändras eller anpassas, och/eller
c)användas tillsammans utan konflikt/störning eller biverkningar.
26.driftskompatibilitet: förmågan hos två eller flera produkter, inklusive programvara, från samma eller olika tillverkare att
a)utbyta information och använda informationen som har utbytts för ett korrekt utförande av en särskild funktion utan att ändra uppgifternas innehåll, och/eller
b)kommunicera med varandra, och/eller
c)fungera tillsammans såsom avsetts.
27.tillhandahållande på marknaden: tillhandahållande av en produkt, utom prövningsprodukter, för distribution, förbrukning eller användning på unionsmarknaden i samband med kommersiell verksamhet, antingen mot betalning eller kostnadsfritt.
28.utsläppande på marknaden: tillhandahållande för första gången av en produkt, utom prövningsprodukter, på unionsmarknaden.
29.ibruktagande: den tidpunkt när en produkt, utom prövningsprodukter, tillhandahålls slutanvändaren och är färdig att för första gången användas på unionsmarknaden för sitt avsedda ändamål.
30.tillverkare: fysisk eller juridisk person som tillverkar eller helrenoverar en produkt eller låter konstruera, tillverka eller helrenovera en produkt och saluför denna produkt, i eget namn eller under eget varumärke.
31. helrenovera: avser i definitionen av tillverkare att en produkt som redan har släppts ut på marknaden eller tagits i bruk helt byggs om, eller att en ny produkt tillverkas av begagnade produkter, så att den uppfyller kraven i denna förordning, kombinerat med att den renoverade produkten ges en ny livslängd.
469
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/18 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
32.auktoriserad representant: fysisk eller juridisk person som är etablerad inom unionen och har fått och accepterat en skriftlig fullmakt från tillverkaren, som är belägen utanför unionen, att i tillverkarens ställe utföra särskilda uppgifter som följer av dennes skyldigheter enligt denna förordning.
33.importör: fysisk eller juridisk person som är etablerad inom unionen och släpper ut en produkt från ett tredjeland på unionsmarknaden.
34.distributör: fysisk eller juridisk person i leveranskedjan, utöver tillverkaren eller importören, som tillhandahåller en produkt på marknaden, fram till ibruktagandet.
35.ekonomisk aktör: en tillverkare, en auktoriserad representant, en importör, en distributör eller den person som avses i artikel 22.1 och 22.3.
36.hälso- och sjukvårdsinstitution: organisation vars primära syfte är att ge vård eller behandling till patienter eller att främja folkhälsan.
37.användare: hälso- och sjukvårdspersonal eller lekman som använder en produkt.
38.lekman: person utan formell utbildning inom relevant område inom hälso- och sjukvård eller medicin.
39.reprocessing: de åtgärder som vidtas för att en begagnad produkt ska vara säker att återanvända, t.ex. rengöring, desinfektion, sterilisering och relaterade åtgärder samt provning och återställande av den begagnade produktens tekniska och funktionella säkerhet.
40.bedömning av överensstämmelse: process där det visas om kraven i denna förordning för en produkt har uppfyllts.
41.organ för bedömning av överensstämmelse: organ som utför tredjepartsbedömning av överensstämmelse, bl.a. kalibrering, provning, certifiering och kontroll.
42.anmält organ: organ för bedömning av överensstämmelse som utsetts i enlighet med denna förordning.
43.CE-märkning om överensstämmelse eller CE-märkning: märkning genom vilken en tillverkare visar att en produkt överensstämmer med de tillämpliga kraven i denna förordning och annan tillämplig harmoniserad unionslagstiftning som föreskriver CE-märkning.
44.klinisk utvärdering: en systematisk och planerad process för att kontinuerligt generera, samla in, bedöma och analysera kliniska data avseende en produkt för att verifiera produktens säkerhet och prestanda, inklusive klinisk nytta, när den används på det sätt som tillverkaren avsett.
45.klinisk prövning: systematisk undersökning som involverar en eller flera försökspersoner för att bedöma en produkts säkerhet eller prestanda.
46.prövningsprodukt: produkt som utvärderas i en klinisk prövning.
47.klinisk prövningsplan: ett dokument som innehåller en motivering till varför den kliniska prövningen behöver göras samt en beskrivning av prövningens mål, utformning, metodologi, övervakning, statistiska överväganden, organisation och genomförande.
48.kliniska data: information avseende säkerhet eller prestanda som genereras vid användning av produkten och kommer från
— kliniska prövningar av produkten i fråga,
— kliniska prövningar eller andra studier publicerade i den vetenskapliga litteraturen gällande en produkt där det visas att produkten i fråga är likvärdig,
— rapporter publicerade i expertgranskad vetenskaplig litteratur om klinisk erfarenhet av antingen produkten i fråga eller av en produkt där det visas att produkten i fråga är likvärdig,
—kliniskt relevanta uppgifter som kommer från övervakning av produkter som släppts ut på marknaden, särskilt den kliniska uppföljningen efter utsläppandet på marknaden.
49.sponsor: person, företag, institution eller organisation som ansvarar för att inleda, genomföra och ordna finansieringen av en klinisk prövning.
50.försöksperson: person som deltar i en klinisk prövning.
470
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/19 |
SV | |||
|
|
|
|
51.klinisk evidens: de kliniska data och resultat av kliniska utvärderingar som rör en produkt och som i mängd och kvalitet är tillräckliga för att möjliggöra en kvalificerad bedömning av om produkten är säker och uppnår den avsedda kliniska nyttan, när den används på det sätt som tillverkaren avsett.
52.klinisk prestanda: en produkts förmåga att – genom alla direkta eller indirekta medicinska effekter som beror på dess tekniska eller funktionella, inklusive diagnostiska, egenskaper – uppnå det avsedda ändamålet såsom det anges av tillverkaren och därigenom medföra klinisk nytta för patienterna, när den används på det sätt som tillverkaren avsett.
53.klinisk nytta: den positiva inverkan en produkt har på en persons hälsa, uttryckt som meningsfullt, mätbart, för patienten relevant kliniskt resultat, inklusive resultat relaterade till diagnos, eller en positiv inverkan på patienthand läggning eller folkhälsan.
54.prövare: person som ansvarar för genomförandet av en klinisk prövning på ett prövningsställe.
55.informerat samtycke: en försökspersons fria och frivilliga uttryck för sin vilja att delta i en viss klinisk prövning, efter att ha informerats om alla aspekter av den kliniska prövningen som är relevanta för försökspersonens beslut att delta eller, om försökspersonen är underårig eller inte är beslutskompetent, tillstånd eller samtycke från försökspersonens lagligen utsedda ställföreträdare om att personen får ingå i den kliniska prövningen.
56.etikkommitté: oberoende organ i en medlemsstat vilket inrättats i enlighet med nationell rätt i den medlemsstaten och som har befogenhet att avge yttranden i samband med tillämpningen av denna förordning, med beaktande av synpunkter från lekmän, i synnerhet patienter eller patientorganisationer.
57.negativ händelse: ogynnsam medicinsk händelse, oavsiktlig sjukdom eller skada eller ogynnsamma kliniska tecken, inklusive avvikande laboratorieresultat, hos försökspersoner, användare eller andra personer, i samband med en klinisk prövning, oberoende av om det finns ett samband eller inte med prövningsprodukten.
58.allvarlig negativ händelse: negativ händelse som ledde till något av följande:
a)Dödsfall.
b)Allvarlig försämring av försökspersonens hälsotillstånd, som medfört något av följande:
i)Livshotande sjukdom eller skada.
ii)Bestående skada på struktur i kropp eller bestående funktionsnedsättning.
iii)Sjukhusvård eller förlängd sjukhusvård för patienten.
iv)Medicinsk eller kirurgisk intervention för att förhindra livshotande sjukdom eller skada eller bestående skada på struktur i kropp eller bestående funktionsnedsättning.
v)Kronisk sjukdom.
c)Allvarlig fosterpåverkan, fosterdöd, medfödd fysisk eller mental funktionsnedsättning eller missbildning.
59.produktfel: brister i en prövningsprodukts identitet, kvalitet, hållbarhet, tillförlitlighet, säkerhet eller prestanda, inklusive funktionsfel, användningsfel eller brister i informationen från tillverkaren.
60.övervakning av produkter som släppts ut på marknaden: all verksamhet som bedrivs av tillverkare i samarbete med andra ekonomiska aktörer för att upprätta och hålla aktuellt ett systematiskt förfarande för att proaktivt samla in och granska erfarenheter från produkter som de släpper ut på marknaden, tillhandahåller på marknaden eller tar i bruk, i syfte att fastställa ett eventuellt behov av att omedelbart vidta nödvändiga korrigerande eller förebyggande åtgärder.
61.marknadskontroll: den verksamhet som bedrivs och de åtgärder som vidtas av behöriga myndigheter för att kontrollera och säkerställa att produkterna överensstämmer med de krav som fastställs i relevant harmoniserad unionslagstiftning och inte hotar hälsan, säkerheten eller andra aspekter av skyddet av allmänintresset.
62.återkallelse: åtgärd för att dra tillbaka en produkt som redan tillhandahållits slutanvändaren.
471
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/20 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
63.tillbakadragande: åtgärd för att förhindra att en produkt i leveranskedjan fortsatt tillhandahålls på marknaden.
64.tillbud: funktionsfel eller försämring av egenskaper eller prestanda hos en produkt som tillhandahållits på marknaden, inbegripet användningsfel på grund av ergonomiska egenskaper, samt felaktighet i informationen från tillverkaren eller oönskad bieffekt.
65.allvarligt tillbud: tillbud som direkt eller indirekt orsakat, kunde ha orsakat eller skulle kunna orsaka
a)en patients, användares eller annan persons död,
b)tillfällig eller bestående försämring av en patients, användares eller annan persons hälsotillstånd, eller
c)ett allvarligt hot mot folkhälsan.
66.allvarligt hot mot folkhälsan: en händelse som skulle kunna resultera i omedelbar risk för dödsfall, allvarlig försämring av en persons hälsotillstånd eller allvarlig sjukdom som kan kräva omgående avhjälpande åtgärder, och som kan förorsaka betydande sjuklighet eller dödlighet hos människor eller som är ovanlig eller oväntad med tanke på plats och tidpunkt.
67.korrigerande åtgärd: åtgärd för att eliminera orsaken till en potentiell eller faktisk avvikelse eller annan icke önskvärd situation.
68.korrigerande säkerhetsåtgärd på marknaden: korrigerande åtgärd som en tillverkare vidtar av tekniska eller mediciniska skäl för att förebygga eller minska risken för ett allvarligt tillbud med en produkt som tillhandahållits på marknaden.
69.säkerhetsmeddelande till marknaden: ett meddelande från en tillverkare till användarna eller kunderna om en korrigerande säkerhetsåtgärd på marknaden.
70.harmoniserad standard: europeisk standard enligt definitionen i artikel 2.1 c i förordning (EU) nr 1025/2012.
71.gemensamma specifikationer: en uppsättning tekniska och/eller kliniska krav, utöver en standard, som krävs för att fullgöra de lagstadgade skyldigheter som gäller för en produkt, en process eller ett system.
Artikel 3
Ändring av vissa definitioner
Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 115 för att ändra definitionen av nanomaterial i artikel 2.18 och tillhörande definitioner i artikel 2.19, 2.20 och 2.21 till följd av den vetenskapliga och tekniska utvecklingen och med beaktande av de definitioner som fastställts på unionsnivå och internationell nivå.
Artikel 4
Artiklars rättsliga status
1.Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 2.2 i direktiv 2001/83/EG ska kommissionen på vederbörligen motiverad begäran av en medlemsstat, efter att ha hört samordningsgruppen för medicintekniska produkter, inrättad genom artikel 103 i denna förordning, genom genomförandeakter fastställa om en viss artikel, eller kategori eller grupp av artiklar, omfattas av definitionen av medicinteknisk produkt eller tillbehör till en medicinteknisk produkt. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 114.3 i denna förordning.
2.Kommissionen får också på eget initiativ, efter att ha hört samordningsgruppen för medicintekniska produkter, genom genomförandeakter fatta beslut om de frågor som avses i punkt 1 i denna artikel. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 114.3.
3.Kommissionen ska säkerställa att medlemsstaterna utbyter sakkunskap om medicintekniska produkter, medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik, läkemedel, mänskliga vävnader och celler, kosmetiska produkter, biocider, livsmedel och vid behov andra artiklar, för att fastställa lämplig rättslig status för en artikel, eller kategori eller grupp av artiklar.
4.Kommissionen ska säkerställa en lämplig nivå av samråd med Europeiska läkemedelsmyndigheten (EMA), Europeiska kemikaliemyndigheten och Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet, beroende på vad som är tillämpligt, när man överväger den eventuella rättsliga statusen som produkt för artiklar som innefattar läkemedel, mänskliga vävnader och celler, biocider eller livsmedelsprodukter.
472
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/21 |
SV | |||
|
|
|
|
KAPITEL II
TILLHANDAHÅLLANDE PÅ MARKNADEN OCH IBRUKTAGANDE AV PRODUKTER, DE EKONOMISKA
AKTÖRERNAS SKYLDIGHETER, REPROCESSING, CE-MÄRKNING OCH FRI RÖRLIGHET
Artikel 5
Utsläppande på marknaden och ibruktagande
1.En produkt får endast släppas ut på marknaden eller tas i bruk om den uppfyller kraven i denna förordning och när den på vederbörligt sätt levererats och installerats, underhålls och används för avsett ändamål.
2.En produkt ska uppfylla de tillämpliga allmänna krav på säkerhet och prestanda som fastställs i bilaga I, med beaktande av det avsedda ändamålet med produkten.
3.Belägg för att produkten uppfyller de allmänna kraven på säkerhet och prestanda ska inbegripa en klinisk utvärdering i enlighet med artikel 61.
4.Produkter som tillverkas och används inom hälso- och sjukvårdsinstitutioner ska anses ha tagits i bruk.
5.Med undantag av de relevanta allmänna kraven på säkerhet och prestanda i bilaga I ska kraven i denna förordning inte tillämpas på produkter som endast tillverkas och används inom hälso- och sjukvårdsinstitutioner som är etablerade
iunionen, förutsatt att samtliga följande villkor är uppfyllda:
a)Produkterna överförs inte till en annan juridisk enhet.
b)Tillverkning och användning av produkterna sker inom ramen för lämpliga kvalitetsledningssystem.
c)Hälso- och sjukvårdsinstitutionen motiverar i sin dokumentation att den avsedda patientgruppens särskilda behov inte kan tillgodoses eller inte kan tillgodoses på motsvarande prestandanivå genom en likvärdig produkt som redan finns på marknaden.
d)Hälso- och sjukvårdsinstitutionen informerar på begäran sin behöriga myndighet om användningen av sådana produkter och informationen ska innehålla en motivering till produkternas tillverkning, ändring och användning.
e)Hälso- och sjukvårdsinstitutionen upprättar en förklaring, som den ska offentliggöra, vilken innehåller
i)namn och adress till den tillverkande hälso- och sjukvårdsinstitutionen,
ii)de uppgifter som krävs för att identifiera produkterna,
iii)en förklaring om att produkterna uppfyller de allmänna kraven på säkerhet och prestanda i bilaga I till denna förordning och i tillämpliga fall information om vilka krav som inte är helt uppfyllda och en motivering till detta.
f)Hälso- och sjukvårdsinstitutionen upprättar dokumentation som gör det möjligt att förstå tillverkningsanläggningen, tillverkningsprocessen och produkternas konstruktion och prestanda, inbegripet avsett ändamål, och som är tillräckligt detaljerad för att göra det möjligt för den behöriga myndigheten att fastställa om de allmänna kraven på säkerhet och prestanda i bilaga I till denna förordning är uppfyllda.
g) Hälso- och sjukvårdsinstitutionen vidtar alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att alla produkter tillverkas i enlighet med den dokumentation som avses i led f.
h)Hälso- och sjukvårdsinstitutionen granskar erfarenheter från den kliniska användningen av produkterna och vidtar alla nödvändiga korrigerande åtgärder.
Medlemsstaterna får kräva att dessa hälso- och sjukvårdsinstitutioner lämnar över ytterligare relevant information om sådana produkter som har tillverkats och använts inom deras territorium till den behöriga myndigheten. Medlemsstaterna ska behålla rätten att begränsa tillverkning och användning av specifika sådana produkttyper och ska ges tillträde för inspektion av hälso- och sjukvårdsinstitutionens verksamhet.
Denna punkt är inte tillämplig på produkter som tillverkas i industriell skala.
6.För att säkerställa en enhetlig tillämpning av bilaga I får kommissionen anta genomförandeakter, i den mån detta är nödvändigt för att lösa problem med skilda tolkningar och med praktisk tillämpning. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 114.3.
473
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/22 |
|
|
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
| SV |
| |||
|
|
|
|
|
|
|
|
|
| Artikel 6 |
|
|
|
|
| Distansförsäljning |
|
1. | En produkt som erbjuds | via informationssamhällets tjänster, enligt definitionen i | artikel 1.1 b i direktiv |
(EU) 2015/1535, till en fysisk eller juridisk person som är etablerad i unionen ska uppfylla kraven i denna förordning.
2.Utan att det påverkar tillämpningen av nationell rätt i fråga om utövande av medicinsk yrkesverksamhet ska kraven i denna förordning uppfyllas av sådana produkter som inte släpps ut på marknaden men som antingen mot betalning eller kostnadsfritt används i samband med kommersiell verksamhet för att tillhandahålla en diagnostisk eller terapeutisk tjänst som via informationssamhällets tjänster enligt definitionen i artikel 1.1 b i direktiv (EU) 2015/1535 eller genom andra kommunikationsmedel direkt eller via mellanhänder erbjuds till en fysisk eller juridisk person som är etablerad i unionen.
3.På begäran av en behörig myndighet ska en fysisk eller juridisk person som erbjuder en produkt i enlighet med punkt 1 eller som tillhandahåller en tjänst i enlighet med punkt 2 tillhandahålla en kopia av EU-försäkran om överensstämmelse för den berörda produkten.
4.En medlemsstat får av folkhälsoskäl kräva att en tillhandahållare av informationssamhällets tjänster, enligt definitionen i artikel 1.1 b i direktiv (EU) 2015/1535, upphör med sin verksamhet.
Artikel 7
Påståenden
Det är förbjudet att på märkningen, i bruksanvisningen eller vid tillhandahållandet, ibruktagandet eller marknadsföringen av produkter använda text, namn, varumärken, bilder och figurativa eller icke figurativa symboler som kan vilseleda användaren eller patienten vad gäller produktens avsedda ändamål, säkerhet och prestanda genom att
a)tillskriva produkten egenskaper och funktioner som den inte har,
b)inge en oriktig föreställning avseende behandling eller diagnos, funktioner eller egenskaper som produkten inte har,
c)underlåta att informera användaren eller patienten om en sannolik risk i samband med användning av produkten i enlighet med dess avsedda ändamål,
d)föreslå andra användningsområden för produkten än de som uppgavs som en del av det avsedda ändamål för vilket bedömningen av överensstämmelse genomfördes.
Artikel 8
Användning av harmoniserade standarder
1.Produkter som överensstämmer med tillämpliga harmoniserade standarder, eller tillämpliga delar av dessa standarder, till vilka hänvisningar har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning, ska presumeras överensstämma med de krav i denna förordning som omfattas av dessa standarder eller delar av dem.
Första stycket ska också tillämpas på de krav på system eller processer som de ekonomiska aktörerna eller sponsorerna ska uppfylla i enlighet med denna förordning, inklusive de krav som rör kvalitetsledningssystem, riskhantering, system för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden, kliniska prövningar, klinisk utvärdering eller klinisk uppföljning efter utsläppandet på marknaden.
När det hänvisas till harmoniserade standarder i denna förordning avses harmoniserade standarder till vilka hänvisningar har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
2.Hänvisningar till harmoniserade standarder i denna förordning ska också omfatta de monografier i Europeiska farmakopén som antagits i enlighet med konventionen om utarbetande av en europeisk farmakopé, särskilt om kirurgiska suturer och om interaktion mellan läkemedel och de material som används i produkter som innehåller sådana läkemedel, förutsatt att hänvisningar till dessa monografier har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
474
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/23 |
SV | |||
|
|
|
|
Artikel 9
Gemensamma specifikationer
1.Utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 1.2 och 17.5 och den tidsfrist som fastställs i de bestämmelserna får kommissionen, om det inte finns några harmoniserade standarder eller om de tillämpliga harmoniserade standarderna är otillräckliga eller om det finns ett behov av att åtgärda risker för folkhälsan, efter att ha hört samordningsgruppen för medicintekniska produkter, genom genomförandeakter anta gemensamma specifikationer avseende de allmänna kraven på säkerhet och prestanda enligt bilaga I, den tekniska dokumentationen enligt bilagorna II och III, den kliniska utvärderingen och kliniska uppföljningen efter utsläppandet på marknaden enligt bilaga XIV eller kraven för kliniska prövningar enligt bilaga XV. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det gransknings förfarande som avses i artikel 114.3.
2.Produkter som överensstämmer med de gemensamma specifikationer som avses i punkt 1 ska presumeras överensstämma med de krav i denna förordning som omfattas av dessa gemensamma specifikationer eller relevanta delar av dem.
3.Tillverkarna ska följa de gemensamma specifikationer som avses i punkt 1, om de inte kan visa att de har tillämpat lösningar som i fråga om säkerhet och prestanda är åtminstone likvärdiga med de i specifikationerna.
4.Utan hinder av punkt 3 ska tillverkare av de produkter som förtecknas i bilaga XVI följa de relevanta gemensamma specifikationerna för dessa produkter.
Artikel 10
Tillverkarnas allmänna skyldigheter
1.Tillverkarna ska, när de släpper ut sina produkter på marknaden eller tar dem i bruk, säkerställa att produkterna har konstruerats och tillverkats i enlighet med kraven i denna förordning.
2.Tillverkarna ska upprätta, dokumentera, genomföra och underhålla ett system för riskhantering i enlighet med avsnitt 3 i bilaga I.
3.Tillverkarna ska göra en klinisk utvärdering i enlighet med de krav som anges i artikel 61 och bilaga XIV, inklusive klinisk uppföljning efter utsläppandet på marknaden.
4.Tillverkare av produkter som inte är specialanpassade produkter ska utarbeta och hålla uppdaterad teknisk dokumentation för dessa produkter. Den tekniska dokumentationen ska göra det möjligt att bedöma om produkten överensstämmer med kraven i denna förordning. Den tekniska dokumentationen ska innehålla de uppgifter som anges i bilagorna II och III.
Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 115 för att ändra bilagorna II och III mot bakgrund av de tekniska framstegen.
5.Tillverkare av specialanpassade produkter ska utarbeta, uppdatera och för de behöriga myndigheterna hålla tillgänglig dokumentation i enlighet med avsnitt 2 i bilaga XIII.
6.Om det tillämpliga förfarandet för bedömning av överensstämmelse har visat att de tillämpliga kraven är uppfyllda, ska tillverkarna av produkterna, utom i fråga om specialanpassade produkter eller prövningsprodukter, upprätta en EU- försäkran om överensstämmelse i enlighet med artikel 19 och anbringa CE-märkningen om överensstämmelse i enlighet med artikel 20.
7.Tillverkarna ska fullgöra sina skyldigheter avseende UDI-systemet enligt artikel 27 samt sina registreringsskyl digheter enligt artiklarna 29 och 31.
8.Tillverkarna ska hålla den tekniska dokumentationen, EU-försäkran om överensstämmelse och i förekommande fall en kopia av relevant intyg, inklusive eventuella ändringar och tillägg som utfärdats i enlighet med artikel 56, tillgängliga för de behöriga myndigheterna i minst tio år efter det att den sista produkt som omfattas av EU-försäkran om överensstämmelse har släppts ut på marknaden. När det gäller implantat ska denna period vara minst 15 år efter det att den sista produkten har släppts ut på marknaden.
På begäran av en behörig myndighet ska tillverkaren i enlighet med begäran tillhandahålla den tekniska dokumentationen i sin helhet eller en sammanfattning av denna.
För att den auktoriserade representanten ska kunna fullgöra de uppgifter som avses i artikel 11.3 ska en tillverkare som har sitt säte utanför unionen säkerställa att den auktoriserade representanten ständigt har tillgång till nödvändig dokumentation.
475
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/24 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
9. Tillverkarna ska säkerställa att det finns förfaranden för att serietillverkning sker i överensstämmelse med kraven
idenna förordning. Det ska också i god tid tas lämplig hänsyn till ändringar i produktens konstruktion eller egenskaper och ändringar i de harmoniserade standarder eller gemensamma specifikationer som det hänvisas till vid försäkran om överensstämmelse för en produkt. Tillverkare av produkter, dock inte prövningsprodukter, ska upprätta, dokumentera, genomföra, underhålla, hålla uppdaterat och kontinuerligt förbättra ett kvalitetsledningssystem som på effektivast möjliga sätt och på ett sätt som står i proportion till riskklass och produkttyp ska säkerställa efterlevnad av denna förordning.
Kvalitetsledningssystemet ska omfatta alla delar och enheter av en tillverkares organisation som hanterar kvaliteten hos processer, förfaranden och produkter. Det ska styra de strukturer, skyldigheter, förfaranden, processer och lednings resurser som krävs för att genomföra de principer och åtgärder som behövs för att säkerställa efterlevnad av bestämmelserna i denna förordning.
Kvalitetsledningssystemet ska åtminstone omfatta
a)en strategi för efterlevnad av bestämmelserna, inklusive efterlevnad av förfaranden för bedömning av överensstämmelse och för hantering av ändringar av produkter som omfattas av systemet,
b)identifiering av tillämpliga allmänna krav på säkerhet och prestanda samt utforskande av alternativ för hantering av dessa krav,
c)ledningens ansvar,
d)resurshantering, inklusive val och kontroll av leverantörer och underleverantörer,
e)riskhantering enligt avsnitt 3 i bilaga I,
f)klinisk utvärdering i enlighet med artikel 61 och bilaga XIV, inklusive klinisk uppföljning efter utsläppandet på marknaden,
g)produktrealisering, inklusive planering, konstruktion, utveckling, produktion och tillhandahållande av tjänster,
h)kontroll av tilldelning av UDI som har gjorts i enlighet med artikel 27.3 till alla berörda produkter och säkerställande av enhetlighet och giltighet i fråga om den information som tillhandahålls i enlighet med artikel 29,
i)upprättande, genomförande och underhåll av ett system för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden i enlighet med artikel 83,
j)hantering av kommunikation med behöriga myndigheter, anmälda organ, andra ekonomiska aktörer, kunder och/ eller andra intressenter,
k)processer för att rapportera allvarliga tillbud och korrigerande säkerhetsåtgärder på marknaden inom ramen för säkerhetsövervakning,
l)hantering av korrigerande och förebyggande åtgärder och kontroll av deras ändamålsenlighet,
m)processer för övervakning och mätning av resultat, dataanalys och produktförbättring.
10.Tillverkare av produkter ska genomföra och uppdatera systemet för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden i enlighet med artikel 83.
11.Tillverkarna ska säkerställa att produkten åtföljs av den information som anges i avsnitt 23 i bilaga I på ett eller flera av unionens officiella språk, som fastställs av den medlemsstat där produkten tillhandahålls användaren eller patienten. Uppgifterna i märkningen ska vara outplånliga, lätt läsbara och lättförståeliga för den avsedda användaren eller patienten.
12.Tillverkare som anser eller har skäl att tro att en produkt som de har släppt ut på marknaden eller tillhandahållit för ibruktagande inte överensstämmer med denna förordning ska omedelbart vidta de korrigerande åtgärder som krävs för att, beroende på vad som är lämpligt, få produkten att överensstämma med kraven, dra tillbaka den eller återkalla den. De ska underrätta distributörerna av den berörda produkten och, i förekommande fall, den auktoriserade representanten och importörerna om detta.
Om produkten utgör en allvarlig risk, ska tillverkarna omedelbart informera de behöriga myndigheterna i de medlemsstater där de har tillhandahållit produkten och i förekommande fall det anmälda organ som utfärdat ett intyg för produkten i enlighet med artikel 56, om i synnerhet den bristande överensstämmelsen och de korrigerande åtgärder som vidtagits.
13.Tillverkarna ska ha ett system för att registrera och rapportera tillbud och korrigerande säkerhetsåtgärder på marknaden i enlighet med artiklarna 87 och 88.
476
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/25 |
SV | |||
|
|
|
|
14.Tillverkarna ska på begäran av en behörig myndighet, på ett av unionens officiella språk som fastställs av den berörda medlemsstaten, ge myndigheten all information och dokumentation som är nödvändig för att visa produktens överensstämmelse med kraven. Den behöriga myndigheten i den medlemsstat där tillverkaren har sitt säte får begära att tillverkaren kostnadsfritt tillhandahåller provexemplar av produkten eller, om detta är ogörligt, ger tillgång till produkten. Tillverkarna ska på en behörig myndighets begäran samarbeta med denna om de korrigerande åtgärder som vidtagits för att undanröja eller, om det inte är möjligt, minska riskerna med de produkter som de har släppt ut på marknaden eller tagit i bruk.
Om tillverkaren inte samarbetar eller om den information och dokumentation som lämnats är ofullständig eller felaktig, får den behöriga myndigheten, i syfte att säkerställa skydd av folkhälsan och patientsäkerheten, vidta alla lämpliga åtgärder för att förbjuda eller begränsa tillhandahållandet av produkten på sin nationella marknad, dra tillbaka produkten från den marknaden eller återkalla den till dess att tillverkaren samarbetar eller lämnar fullständig och korrekt information.
Om en behörig myndighet anser eller har skäl att tro att en produkt har orsakat skada ska den på begäran underlätta tillhandahållandet av den information och dokumentation som avses i första stycket till den potentiellt skadade patienten eller användaren och, beroende på vad som är tillämpligt, patientens eller användarens rättsinnehavare, patientens eller användarens sjukförsäkringsbolag eller andra tredje parter som berörs av den skada som vållats patienten eller användaren utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelser om dataskydd och, om det inte föreligger ett övervägande allmänintresse av att uppgifterna lämnas ut, utan att det påverkar tillämpningen av skyddet av immateriella rättigheter.
Den behöriga myndigheten behöver inte uppfylla den skyldighet som avses i tredje stycket om tillhandahållande av den information och den dokumentation som avses i första stycket normalt hanteras inom ramen för rättsliga förfaranden.
15.Om tillverkarna låter en annan fysisk eller juridisk person konstruera eller tillverka deras produkter, ska den information som ska lämnas i enlighet med artikel 30.1 innehålla information om denna persons identitet.
16.Fysiska eller juridiska personer får begära ersättning för skador som orsakats av en defekt produkt i enlighet med tillämplig unionsrätt och nationell rätt.
Tillverkarna ska på ett sätt som står i proportion till riskklass, produkttyp och företagets storlek ha vidtagit åtgärder för att tillhandahålla tillräcklig ekonomisk täckning med avseende på deras möjliga ansvar enligt direktiv 85/374/EEG, utan att det påverkar tillämpningen av striktare skyddsåtgärder enligt nationell rätt.
Artikel 11
Den auktoriserade representanten
1.Om tillverkaren av en produkt inte är etablerad i en medlemsstat, får produkten endast släppas ut på unionsmarknaden om tillverkaren utser en enda auktoriserad representant.
2.Utseendet ska utgöra den auktoriserade representantens fullmakt, ska endast vara giltigt om den auktoriserade representanten godkänt det skriftligen och ska gälla åtminstone för alla produkter i samma generiska produktgrupp.
3.Den auktoriserade representanten ska utföra de uppgifter som anges i den fullmakt som denne och tillverkaren enats om. Den auktoriserade representanten ska på begäran lämna en kopia av fullmakten till den behöriga myndigheten.
I fullmakten ska det anges att den auktoriserade representanten ska utföra minst följande uppgifter med avseende på de produkter som fullmakten omfattar, och tillverkaren ska möjliggöra detta:
a) Kontrollera att EU-försäkran om överensstämmelse och den tekniska dokumentationen har upprättats och i förekommande fall att tillverkaren har genomfört ett lämpligt förfarande för bedömning av överensstämmelse.
b)Hålla en kopia av den tekniska dokumentationen, EU-försäkran om överensstämmelse och i förekommande fall en kopia av det relevanta intyget, inklusive eventuella ändringar och tillägg, som utfärdats i enlighet med artikel 56 tillgängliga för de behöriga myndigheterna under den tid som avses i artikel 10.8.
c)Uppfylla de registreringsskyldigheter som fastställs i artikel 31 samt kontrollera att tillverkaren har uppfyllt de registreringsskyldigheter som fastställs i artiklarna 27 och 29.
477
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/26 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
d)På begäran av en behörig myndighet och på ett officiellt unionsspråk som fastställs av den berörda medlemsstaten ge myndigheten all information och dokumentation som behövs för att visa att produkten överensstämmer med kraven.
e)Till tillverkaren vidarebefordra en begäran från en behörig myndighet i den medlemsstat där den auktoriserade representanten har sitt säte om prover av eller tillgång till en produkt och kontrollera att den behöriga myndigheten verkligen får proverna eller ges tillgång till produkten.
f)Samarbeta med de behöriga myndigheterna om de förebyggande eller korrigerande åtgärder som vidtas för att undanröja eller, om det inte är möjligt, minska riskerna med produkterna.
g)Omedelbart underrätta tillverkaren om klagomål och rapporter från hälso- och sjukvårdspersonal, patienter och användare om misstänkta tillbud med en produkt för vilken den auktoriserade representanten har utsetts.
h)Säga upp fullmakten om tillverkaren agerar i strid med sina skyldigheter enligt denna förordning.
4.Den fullmakt som avses i punkt 3 i denna artikel ska inte innebära en delegering av tillverkarens skyldigheter enligt artikel 10.1, 10.2, 10.3, 10.4, 10.6, 10.7, 10.9, 10.10, 10.11 och 10.12.
5.Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 4 i denna artikel ska den auktoriserade representanten vara juridiskt ansvarig för defekta produkter på samma villkor som, och solidariskt med, tillverkaren, om tillverkaren inte är etablerad i en medlemsstat och inte har uppfyllt skyldigheterna i artikel 10.
6.En auktoriserad representant som säger upp sin fullmakt av det skäl som avses i punkt 3 h ska omedelbart underrätta den behöriga myndigheten i den medlemsstat där denne är etablerad och i tillämpliga fall det anmälda organ som deltog i bedömningen av överensstämmelse för produkten om att fullmakten har upphört och ange skälen för detta.
7.Varje hänvisning i denna förordning till den behöriga myndigheten i den medlemsstat där tillverkaren har sitt säte ska anses vara en hänvisning till den behöriga myndigheten i den medlemsstat där den auktoriserade representanten, som utsetts av en sådan tillverkare som avses i punkt 1, har sitt säte.
Artikel 12
Byte av auktoriserad representant
Närmare bestämmelser för byte av auktoriserad representant ska tydligt anges i ett avtal mellan tillverkaren, den avgående auktoriserade representanten, när så är möjligt, och den tillträdande auktoriserade representanten. Avtalet ska åtminstone omfatta följande:
a)Det datum då den avgående auktoriserade representantens fullmakt upphör att gälla och det datum då den tillträdande auktoriserade representantens fullmakt börjar gälla.
b)Fram till vilket datum den avgående auktoriserade representanten får anges i den information som tillverkaren lämnar, däribland reklammaterial.
c)Överföring av dokument, inklusive med avseende på konfidentialitet och äganderätt.
d)Den avgående auktoriserade representantens skyldighet att efter fullmaktens upphörande till tillverkaren eller den tillträdande auktoriserade representanten vidarebefordra klagomål och rapporter från hälso- och sjukvårdspersonal, patienter eller användare om misstänkta tillbud med en produkt för vilken denne hade utsetts till auktoriserad representant.
Artikel 13
Importörernas allmänna skyldigheter
1.Importörerna får endast släppa ut sådana produkter på unionsmarknaden som uppfyller kraven i denna förordning.
2.Importörerna ska för att få släppa ut en produkt på marknaden kontrollera att
a)produkten är CE-märkt och att EU-försäkran om överensstämmelse avseende produkten har upprättats,
b)en tillverkare har identifierats och att en auktoriserad representant har utsetts av tillverkaren i enlighet med artikel 11,
c)produkten är märkt i enlighet med denna förordning och åtföljs av erforderlig bruksanvisning,
d)produkten i förkommande fall har tilldelats en UDI av tillverkaren i enlighet med artikel 27.
478
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/27 |
SV | |||
|
|
|
|
Om en importör anser eller har skäl att tro att en produkt inte överensstämmer med kraven i denna förordning, får importören inte släppa ut produkten på marknaden förrän den överensstämmer med kraven och ska informera tillverkaren och tillverkarens auktoriserade representant. Om importören anser eller har skäl att tro att produkten utgör en allvarlig risk eller är en förfalskad produkt, ska importören också informera den behöriga myndigheten i den medlemsstat där importören är etablerad.
3.Importörerna ska på produkten eller förpackningen eller i ett medföljande dokument ange sitt namn, registrerat firmanamn eller registrerat varumärke, säte och adress där de kan kontaktas, så att de kan lokaliseras fysiskt. De ska se till att eventuell tilläggsmärkning inte skymmer information i tillverkarens märkning.
4.Importörerna ska kontrollera att produkten har registrerats i det elektroniska systemet i enlighet med artikel 29. Importörerna ska lägga till sina uppgifter till registreringen i enlighet med artikel 31.
5.Importörerna ska så länge de har ansvar för en produkt, säkerställa att lagrings- eller transportförhållandena inte äventyrar produktens överensstämmelse med de allmänna kraven på säkerhet och prestanda i bilaga I och ska uppfylla de villkor som tillverkaren har fastställt, om sådana föreligger.
6.Importörerna ska föra register över klagomål, produkter som inte överensstämmer med kraven och återkallelser och tillbakadraganden samt förse tillverkaren, den auktoriserade representanten och distributörerna med den information som de begär, så att de kan granska klagomål.
7.Importörer som anser eller har skäl att tro att en produkt som de har släppt ut på marknaden inte överensstämmer med denna förordning ska omedelbart informera tillverkaren och dennes auktoriserade representant. Importörerna ska samarbeta med tillverkaren, tillverkarens auktoriserade representant och de behöriga myndigheterna för att säkerställa att de korrigerande åtgärder som krävs vidtas för att få produkten att överensstämma med kraven, dra tillbaka den eller återkalla den. Om produkten utgör en allvarlig risk ska de dessutom omedelbart underrätta de behöriga myndigheterna i de medlemsstater där de har tillhandahållit produkten och, i tillämpliga fall, det anmälda organ som utfärdat ett intyg för produkten i fråga i enlighet med artikel 56, och lämna detaljerade uppgifter om i synnerhet den bristande överensstämmelsen och de korrigerande åtgärder som vidtagits.
8.Importörer som har fått klagomål eller rapporter från hälso- och sjukvårdspersonal, patienter eller användare om misstänkta tillbud med en produkt som de har släppt ut på marknaden ska omedelbart vidarebefordra denna information till tillverkaren och dennes auktoriserade representant.
9.Under den tid som avses i artikel 10.8 ska importörerna kunna uppvisa en kopia av EU-försäkran om överensstämmelse och i förekommande fall en kopia av det relevanta intyg, inklusive eventuella ändringar och tillägg, som utfärdats i enlighet med artikel 56.
10.Importörerna ska på behöriga myndigheters begäran samarbeta med dessa om de åtgärder som vidtas för att undanröja eller, om det inte är möjligt, minska riskerna med produkter som de har släppt ut på marknaden. Importörerna ska, på begäran av en behörig myndighet i den medlemsstat där importören har sitt säte, kostnadsfritt tillhandahålla provexemplar av produkten eller, då detta är ogörligt, ge tillgång till produkten.
Artikel 14
Distributörernas allmänna skyldigheter
1.När distributörerna tillhandahåller en produkt på marknaden, ska de i sin verksamhet iaktta vederbörlig omsorg i förhållande till de tillämpliga kraven.
2.Innan distributörerna tillhandahåller en produkt på marknaden, ska de kontrollera att
a)produkten är CE-märkt och att EU-försäkran om överensstämmelse avseende produkten har upprättats,
b)produkten åtföljs av den information som tillverkaren ska lämna i enlighet med artikel 10.11,
c)importören har uppfyllt kraven i artikel 13.3 i fråga om importerade produkter,
d)produkten i förekommande fall har tilldelats en UDI av tillverkaren.
För att uppfylla kraven i leden a, b och d i första stycket får distributören tillämpa en urvalsmetod som är representativ för de produkter som distributören tillhandahåller.
479
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/28 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
Om en distributör anser eller har skäl att tro att en produkt inte överensstämmer med kraven i denna förordning, får distributören inte tillhandahålla produkten på marknaden förrän den överensstämmer med kraven och ska informera tillverkaren och i förekommande fall tillverkarens auktoriserade representant och importören. Om distributören anser eller har skäl att tro att produkten utgör en allvarlig risk eller är en förfalskad produkt, ska distributören också informera den behöriga myndigheten i den medlemsstat där denne är etablerad.
3.Distributörerna ska, så länge de har ansvar för produkten, säkerställa att lagrings- eller transportförhållandena uppfyller de villkor som tillverkaren har fastställt.
4.Distributörer som anser eller har skäl att tro att en produkt som de har tillhandahållit på marknaden inte överensstämmer med denna förordning ska omedelbart informera tillverkaren och i förekommande fall tillverkarens auktoriserade representant och importören. Distributörerna ska samarbeta med tillverkaren och i förekommande fall med tillverkarens auktoriserade representant och importören samt med de behöriga myndigheterna för att säkerställa att de korrigerande åtgärder som krävs vidtas för att, beroende på vad som är lämpligt, få produkten att överensstämma med kraven, dra tillbaka den eller återkalla den. Om distributören anser eller har skäl att tro att produkten utgör en allvarlig risk, ska denne dessutom omedelbart underrätta de behöriga myndigheterna i de medlemsstater där distributören har tillhandahållit produkten och lämna uppgifter om i synnerhet den bristande överensstämmelsen och de korrigerande åtgärder som vidtagits.
5.Distributörer som har fått klagomål eller rapporter från hälso- och sjukvårdspersonal, patienter eller användare om misstänkta tillbud med en produkt som de har tillhandahållit ska omedelbart vidarebefordra denna information till tillverkaren och i förekommande fall till tillverkarens auktoriserade representant och importören. De ska föra register över klagomål, produkter som inte överensstämmer med kraven och återkallelser och tillbakadraganden samt hålla tillverkaren och i förekommande fall den auktoriserade representanten och importören informerade om denna övervakning och ge dem all information som de begär.
6.Distributörerna ska på begäran av en behörig myndighet ge myndigheten all information och dokumentation som de har tillgång till och som behövs för att visa att produkten överensstämmer med kraven.
Distributörerna ska anses ha fullgjort den skyldighet som avses i första stycket när tillverkaren eller, i förekommande fall, den auktoriserade representanten för produkten i fråga lämnar den begärda informationen. Distributörerna ska på begäran av de behöriga myndigheterna samarbeta med dessa om de åtgärder som vidtas för att undanröja riskerna med produkter som de tillhandahållit på marknaden. Distributörerna ska på begäran av en behörig myndighet kostnadsfritt tillhandahålla provexemplar av produkten eller, om detta är ogörligt, ge tillgång till produkten.
Artikel 15
Person med ansvar för att regelverket efterlevs
1.Tillverkarna ska i sin organisation ha tillgång till minst en person som har erforderlig sakkunskap på området för medicintekniska produkter och som ansvarar för att regelverket efterlevs. Den erforderliga sakkunskapen ska styrkas genom något av följande:
a)Examensbevis, certifikat eller annat behörighetsbevis efter fullbordad högskoleutbildning eller annan utbildning som den berörda medlemsstaten bedömt som likvärdigt inom juridik, medicin, farmaci, ingenjörsvetenskap eller någon annan relevant vetenskaplig disciplin och minst ett års yrkeserfarenhet av regleringsfrågor eller kvalitetsledningssystem på området för medicintekniska produkter.
b)Fyra års yrkeserfarenhet av regleringsfrågor eller kvalitetsledningssystem på området för medicintekniska produkter.
Utan att det påverkar tillämpningen av nationella bestämmelser om yrkeskvalifikationer kan tillverkare av specialanpassade produkter styrka den erforderliga sakkunskap som avses i första stycket genom att visa att de har minst två års yrkeserfarenhet inom ett relevant tillverkningsområde.
2.Mikroföretag och små företag i den mening som avses i kommissionens rekommendation 2003/361/EG (1) ska inte behöva ha en person med ansvar för att se till att regelverket efterlevs i sin organisation, men ska permanent och fortlöpande ha en sådan person till sitt förfogande.
(1) Kommissionens rekommendation 2003/361/EG av den 6 maj 2003 om definitionen av mikroföretag samt små och medelstora företag (EUT L 124, 20.5.2003, s. 36).
480
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/29 |
SV | |||
|
|
|
|
3.Personen med ansvar för att regelverket efterlevs ska åtminstone ansvara för att
a)produkternas överensstämmelse på lämpligt sätt kontrollerats utifrån det kvalitetsledningssystem enligt vilket produkterna tillverkas innan en produkt släpps ut,
b)den tekniska dokumentationen och EU-försäkran om överensstämmelse upprättas och hålls aktuella,
c)kraven på övervakning av produkter som släppts ut på marknaden i enlighet med artikel 10.10 uppfylls,
d)de rapporteringsskyldigheter som avses i artiklarna 87–91 uppfylls,
e)i fråga om prövningsprodukter, den förklaring som avses i kapitel II avsnitt 4.1 i bilaga XV utfärdas.
4.Om flera personer är gemensamt ansvariga för att regelverket efterlevs i enlighet med punkterna 1, 2 och 3 ska deras respektive ansvarsområden fastställas skriftligen.
5.Den person som ansvarar för att regelverket efterlevs får inte missgynnas inom tillverkarens organisation på grund av att personen fullgör sina skyldigheter, oavsett om denne är anställd inom organisationen eller inte.
6.De auktoriserade representanterna ska permanent och fortlöpande till sitt förfogande ha minst en person med
ansvar för att regelverket efterlevs som har erforderlig sakkunskap om regelverket för medicintekniska produkter i unionen. Denna erforderliga sakkunskap ska styrkas genom något av följande:
a)Examensbevis, certifikat eller annat behörighetsbevis efter fullbordad högskoleutbildning eller annan utbildning som den berörda medlemsstaten bedömt som likvärdigt inom juridik, medicin, farmaci, ingenjörsvetenskap eller annan relevant vetenskaplig disciplin och minst ett års yrkeserfarenhet av regleringsfrågor eller kvalitetsledningssystem på området för medicintekniska produkter.
b)Fyra års yrkeserfarenhet av regleringsfrågor eller kvalitetsledningssystem på området för medicintekniska produkter.
Artikel 16
Fall där tillverkarens skyldigheter ska gälla för importörer, distributörer eller andra personer
1.Distributörer, importörer eller andra fysiska eller juridiska personer ska ta på sig tillverkarens skyldigheter, om de
a)tillhandahåller en produkt på marknaden i sitt eget namn, registrerade firmanamn eller registrerade varumärke, utom i de fall då en distributör eller importör ingår ett avtal med en tillverkare och tillverkaren därmed anges som tillverkare på märkningen och ansvarar för att uppfylla de krav som ställs på tillverkare i denna förordning,
b)ändrar det avsedda ändamålet med en produkt som redan har släppts ut på marknaden eller tagits i bruk,
c)ändrar en produkt som redan släppts ut på marknaden eller tagits i bruk på ett sådant sätt att det kan påverka överensstämmelsen med de tillämpliga kraven.
Första stycket är inte tillämpligt på en person som inte är tillverkare enligt definitionen i artikel 2.30 men som för en enskild patient monterar eller anpassar en produkt som redan finns på marknaden utan att ändra dess avsedda ändamål.
2.Vid tillämpningen av punkt 1 c ska följande inte anses vara en ändring av en produkt som skulle kunna påverka dess överensstämmelse med de tillämpliga kraven:
a) Tillhandahållande, inklusive översättning, av den information som tillverkaren lämnat i enlighet med avsnitt 23 i bilaga I om en produkt som redan har släppts ut på marknaden och av ytterligare information som behövs för att saluföra produkten i den relevanta medlemsstaten.
b)Ändringar av ytterförpackningen för en produkt som redan har släppts ut på marknaden, även ändringar av förpackningsstorleken, om produkten måste ompaketeras för att kunna saluföras i den relevanta medlemsstaten och det görs på ett sådant sätt att produktens ursprungsskick inte kan påverkas. I fråga om produkter som släpps ut på marknaden i sterilt skick ska det presumeras att produktens ursprungsskick påverkas negativt om den förpackning som är nödvändig för att hålla produkten steril öppnas, skadas eller på annat sätt påverkas negativt av ompaketeringen.
481
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/30 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
3.Distributörer eller importörer som vidtar sådana åtgärder som nämns i punkt 2 a och b ska på produkten eller, om detta är ogörligt, på förpackningen eller i ett medföljande dokument ange vad de gjort, tillsammans med sitt namn, registrerat firmanamn eller registrerat varumärke, säte och adress där de kan kontaktas, så att de kan lokaliseras fysiskt.
Distributörerna och importörerna ska säkerställa att de har ett kvalitetsledningssystem med förfaranden som säkerställer att översättningen av informationen är korrekt och uppdaterad, att de åtgärder som nämns i punkt 2 a och b genomförs på ett sådant sätt och under sådana förhållanden att produktens ursprungsskick bevaras och den ompaketerade produktens förpackning inte är bristfällig, av dålig kvalitet eller smutsig. I kvalitetsledningssystemet ska det också bland annat finnas förfaranden som säkerställer att distributören eller importören underrättas om korrigerande åtgärder som tillverkaren vidtar beträffande produkten i fråga för att åtgärda säkerhetsproblem eller för att den ska uppfylla kraven i denna förordning.
4.Minst 28 dagar innan den ommärkta eller ompaketerade produkten tillhandahålls på marknaden ska de distributörer eller importörer som vidtar någon av de åtgärder som anges i punkt 2 a och b underrätta tillverkaren och den behöriga myndigheten i den medlemsstat där de tänker tillhandahålla produkten om avsikten att tillhandahålla den ommärkta eller ompaketerade produkten och på begäran ge tillverkaren och den behöriga myndigheten ett prov eller en modell av den ommärkta eller ompaketerade produkten, inklusive eventuella översättningar av märkningen och bruksanvisningen. Inom samma period på 28 dagar ska distributören eller importören ge den behöriga myndigheten ett intyg utfärdat av ett anmält organ som utsetts för den produkttyp som är föremål för sådana aktiviteter som anges
ipunkt 2 a och b, där det intygas att distributörens eller importörens kvalitetsledningssystem uppfyller kraven i punkt 3.
Artikel 17
Reprocessing av engångsprodukter
1.Reprocessing och återanvändning av engångsprodukter får endast ske om detta tillåts enligt nationell rätt och då endast i enlighet med denna artikel.
2.En fysisk eller juridisk person som reprocessar en engångsprodukt för att den ska vara lämplig för återanvändning inom unionen ska anses vara tillverkare av den reprocessade produkten och ta på sig tillverkarens skyldigheter enligt denna förordning, vilket innefattar skyldigheter avseende spårbarhet för den reprocessade produkten, i enlighet med kapitel III i denna förordning. Den som reprocessar produkten ska anses vara tillverkare med avseende på tillämpningen av artikel 3.1 i direktiv 85/374/EEG.
3.Genom undantag från punkt 2 får medlemsstaterna när det gäller engångsprodukter som reprocessas och används inom en hälso- och sjukvårdsinstitution besluta att inte tillämpa alla bestämmelser om tillverkarens skyldigheter som fastställs i denna förordning, förutsatt att de säkerställer att
a)den reprocessade produktens säkerhet och prestanda motsvarar säkerheten och prestandan hos den ursprungliga produkten och kraven i artikel 5.5 a, b, d, e, f, g och h är uppfyllda,
b)reprocessingen utförs i överensstämmelse med gemensamma specifikationer som fastställer närmare uppgifter om kraven i fråga om
—riskhantering, inklusive analys av tillverkning och material, därmed relaterade egenskaper hos produkten (omvänd konstruktion) och förfaranden för att upptäcka ändringar av den ursprungliga produktens konstruktion samt dess tilltänkta användning efter reprocessingen,
—validering av förfarandena för hela processen, inklusive rengöringssteg,
—utsläppande av en produkt och provning av prestanda,
—kvalitetsledningssystemet,
—rapporteringen av tillbud med produkter som har reprocessats, och
—spårbarhet av reprocessade produkter.
Medlemsstaterna ska uppmuntra, och får ålägga, hälso- och sjukvårdsinstitutioner att tillhandahålla information till patienter om användningen av reprocessade produkter inom hälso- och sjukvårdsinstitutionen och, när så är lämpligt, annan relevant information om den reprocessade produkten som patienter behandlas med.
482
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/31 |
SV | |||
|
|
|
|
Medlemsstaterna ska anmäla de nationella bestämmelser som har införts enligt denna punkt och skälen för att införa dem till kommissionen och övriga medlemsstater. Kommissionen ska hålla denna information allmänt tillgänglig.
4.Medlemsstaterna får välja att även tillämpa de bestämmelser som avses i punkt 3 på engångsprodukter som reprocessas av en extern reprocessare på begäran av en hälso- och sjukvårdsinstitution, förutsatt att den reprocessade engångsprodukten i sin helhet återlämnas till denna hälso- och sjukvårdsinstitution och den externa reprocessaren uppfyller de krav som avses i punkt 3 a och b.
5. Kommissionen ska i enlighet med artikel 9.1 anta de nödvändiga gemensamma specifikationer som avses i punkt 3 b senast den 26 maj 2020. Dessa gemensamma specifikationer ska överensstämma med den senaste vetenskapliga evidensen och ska ta upp tillämpningen av de allmänna krav på säkerhet och prestanda som har fastställts i denna förordning. Om dessa gemensamma specifikationer inte har antagits senast den 26 maj 2020, ska reprocessingen utföras i enlighet med relevanta harmoniserade standarder och nationella bestämmelser som omfattar de aspekter som har angetts i punkt 3 b. Efterlevnaden av de gemensamma specifikationerna eller, i avsaknad av gemensamma specifikationer, av de relevanta harmoniserade standarderna och de nationella bestämmelserna ska intygas av ett anmält organ.
6.Endast sådana engångsprodukter som har släppts ut på marknaden i enlighet med denna förordning, eller före den
26maj 2020 i enlighet med direktiv 93/42/EEG, får reprocessas.
7.Endast sådan reprocessing av engångsprodukter som anses vara säker enligt den senaste vetenskapliga evidensen får utföras.
8.Namnet på och adressen till den juridiska eller fysiska person som avses i punkt 2 och övrig relevant information som avses i avsnitt 23 i bilaga I ska anges på märkningen och i förekommande fall i den reprocessade produktens bruksanvisning.
Namnet på och adressen till tillverkaren av den ursprungliga engångsprodukten får inte längre anges på märkningen, men ska däremot finnas i bruksanvisningen för den reprocessade produkten.
9.En medlemsstat som tillåter reprocessing av engångsprodukter får behålla eller införa nationella bestämmelser som är striktare än dem som har fastställts i denna förordning och som begränsar eller förbjuder följande inom sitt territorium:
a)Reprocessing av engångsprodukter och överföring av engångsprodukter till en annan medlemsstat eller till ett tredjeland för reprocessing.
b)Tillhandahållande eller återanvändning av reprocessade engångsprodukter.
Medlemsstaterna ska anmäla dessa nationella bestämmelser till kommissionen och övriga medlemsstater. Kommissionen ska göra denna information allmänt tillgänglig.
10.Kommissionen ska senast den 27 maj 2024 utarbeta en rapport om hur denna artikel fungerar och lägga fram den för Europaparlamentet och rådet. På grundval av denna rapport ska kommissionen vid behov lämna förslag till ändringar av denna förordning.
Artikel 18
Implantatkort och information som ska lämnas till patienter med implantat
1.Tillverkaren av ett implantat ska tillsammans med produkten tillhandahålla
a)information som gör det möjligt att identifiera produkten, inbegripet produktnamn, serienummer, partinummer (LOT), UDI, produktmodell samt tillverkarens namn, adress och webbplats,
b)alla varningar, försiktighetsåtgärder eller andra åtgärder som patienten eller hälso- och sjukvårdspersonal ska vidta med avseende på ömsesidig påverkan som rimligen kan förutses i samband med yttre faktorer, läkarundersökningar eller miljöförhållanden som rimligen kan förutses,
c)all information om produktens förväntade livslängd och om all nödvändig uppföljning,
d)all annan information för att säkerställa att patienten ska kunna använda produkten på ett säkert sätt, inklusive informationen i avsnitt 23.4 u i bilaga I.
483
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/32 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
Den information som avses i första stycket ska ges, i syfte att tillhandahålla den till den patient i vilken produkten har implanterats, på ett sätt som gör informationen snabbt tillgänglig och på det eller de språk som den berörda medlemsstaten har fastställt. Informationen ska vara skriven på ett sätt som lätt kan förstås av en lekman och ska vid behov uppdateras. Uppdateringar av informationen ska göras tillgängliga för patienten via den webbplats som avses i led a i första stycket.
Tillverkaren ska dessutom tillhandahålla den information som avses i led a i första stycket på ett implantatkort som medföljer produkten.
2.Medlemsstaterna ska kräva att hälso- och sjukvårdsinstitutionerna ger den information som avses i punkt 1 på ett sätt som gör den snabbt tillgänglig för de patienter i vilka produkten har implanterats, tillsammans med implantatkortet som ska omfatta uppgifter om identitet.
3.Följande implantat ska undantas från de skyldigheter som fastställs i denna artikel: suturer, agraffer, tandfyllningar, tandställningar, tandkronor, skruvar, kilar, plattor, trådar förutom suturer, stift, clips och anslutningsdon. Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 115 för att ändra denna förteckning genom att lägga till andra typer av implantat eller ta bort implantat från förteckningen.
Artikel 19
EU-försäkran om överensstämmelse
1.I EU-försäkran om överensstämmelse ska det anges att kraven i denna förordning har uppfyllts med avseende på den produkt som omfattas. Tillverkaren ska regelbundet uppdatera EU-försäkran om överensstämmelse. EU-försäkran om överensstämmelse ska innehålla åtminstone den information som anges i bilaga IV och ska översättas till det eller de officiella unionsspråk som krävs av den eller de medlemsstater där produkten tillhandahålls.
2.Om produkter omfattas av annan unionslagstiftning – i frågor som inte täcks av denna förordning – som också ställer krav på att tillverkaren ska utfärda en EU-försäkran om överensstämmelse där det anges att kraven i lagstiftningen har visats vara uppfyllda, ska en enda EU-försäkran om överensstämmelse upprättas för alla unionsakter som är tillämpliga på produkten. Försäkran ska innehålla all information som krävs för att identifiera vilken unionslagstiftning som försäkran gäller.
3.Genom att upprätta EU-försäkran om överensstämmelse tar tillverkaren på sig ansvaret för att produkten uppfyller kraven i denna förordning och i all annan tillämplig unionslagstiftning.
4.Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 115 för att ändra de uppgifter som EU-försäkran om överensstämmelse minst måste innehålla enligt bilaga IV, mot bakgrund av de tekniska framstegen.
Artikel 20
CE-märkning om överensstämmelse
1.Produkter, förutom specialanpassade produkter eller prövningsprodukter, som anses överensstämma med kraven i denna förordning ska vara försedda med CE-märkning om överensstämmelse enligt bilaga V.
2.CE-märkningen ska omfattas av de allmänna principer som fastställs i artikel 30 i förordning (EG) nr 765/2008.
3.CE-märkningen ska anbringas på produkten eller dess sterila förpackning så att den är synlig, läsbar och outplånlig. Om detta inte är möjligt eller motiverat på grund av produktens art, ska CE-märkningen anbringas på förpackningen. CE-märkningen ska också finnas i bruksanvisningen och på försäljningsförpackningen.
4.CE-märkningen ska anbringas innan produkten släpps ut på marknaden. Den kan åtföljas av ett piktogram eller någon annan märkning som anger en särskild risk eller användning.
5.CE-märkningen ska i tillämpliga fall åtföljas av identifikationsnumret för det anmälda organ som ansvarar för de
förfaranden för bedömning av överensstämmelse som föreskrivs i artikel 52. Identifikationsnumret ska också anges i sådant reklammaterial där det nämns att produkten uppfyller kraven för CE-märkning.
6.När produkterna omfattas av annan unionslagstiftning som även den innehåller krav på CE-märkning, ska det av CE-märkningen framgå att produkterna också uppfyller kraven i den andra lagstiftningen.
484
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/33 |
SV | |||
|
|
|
|
Artikel 21
Produkter för särskilda ändamål
1.Medlemsstaterna får inte skapa hinder för
a) prövningsprodukter som tillhandahålls en prövare för en klinisk prövning, om de uppfyller villkoren i artiklarna 62–80 och 82, i de genomförandeakter som antagits i enlighet med artikel 81 och i bilaga XV,
b)specialanpassade produkter som tillhandahålls på marknaden, om de uppfyller kraven i artikel 52.8 och bilaga XIII. De produkter som avses i första stycket ska inte vara CE-märkta, med undantag för de produkter som avses i artikel 74.
2.Specialanpassade produkter ska åtföljas av den förklaring som avses i avsnitt 1 i bilaga XIII och som ska göras tillgänglig för den specifika patienten eller användaren, som identifieras med ett namn, en initialförkortning eller en nummerkod.
Medlemsstaterna får kräva att tillverkaren av en specialanpassad produkt lämnar en förteckning till den behöriga myndigheten över de specialanpassade produkter som har tillhandahållits inom deras territorium.
3.Medlemsstaterna får inte skapa hinder för att produkter som inte överensstämmer med denna förordning visas vid branschmässor, utställningar, visningar eller liknande, under förutsättning att en synlig märkning tydligt anger att
produkterna endast är avsedda för presentation eller visning och inte får tillhandahållas förrän de uppfyller kraven i denna förordning.
Artikel 22
Modulsammansatta produkter och vårdset
1.Fysiska eller juridiska personer som kombinerar CE-märkta produkter med följande andra produkter eller artiklar, på ett sätt som är förenligt med produkternas eller de andra artiklarnas avsedda ändamål och inom gränserna för den av tillverkarna angivna användningen, för att släppa ut dem på marknaden som modulsammansatta produkter eller vårdset, ska upprätta en förklaring:
a)Andra CE-märkta produkter.
b)Medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik som är CE-märkta i enlighet med förordning (EU) 2017/746.
c)Andra artiklar som uppfyller kraven i lagstiftning som är tillämplig på dessa artiklar, endast när de används inom ramen för en medicinsk procedur eller när deras förekomst i de modulsammansatta produkterna eller vårdseten på annat sätt är berättigad.
2.I den förklaring som avgetts enligt punkt 1 ska den berörda fysiska eller juridiska personen ange att
a)de har kontrollerat att produkterna och i tillämpliga fall de andra artiklarna är ömsesidigt kompatibla enligt tillverkarnas instruktioner samt att de har utfört sina aktiviteter i enlighet med de instruktionerna,
b)de har förpackat de modulsammansatta produkterna eller vårdseten och att de lämnat relevant information till användarna, som innehåller information från tillverkarna av de produkter eller andra artiklar som satts ihop,
c)aktiviteten att kombinera produkter och i tillämpliga fall andra artiklar som modulsammansatta produkter eller vårdset är underkastad lämpliga interna övervaknings-, verifierings- och valideringsmetoder.
3. Varje fysisk eller juridisk person som steriliserar sådana modulsammansatta produkter eller vårdset som avses i punkt 1 i syfte att släppa ut dem på marknaden ska, efter eget val, tillämpa ett av de förfaranden som anges i bilaga IX eller det förfarande som anges i del A i bilaga XI. Tillämpningen av dessa förfaranden och det anmälda organets deltagande i förfarandet ska begränsas till de aspekter av förfarandet som avser att säkerställa steriliteten fram till dess att den sterila förpackningen öppnas eller skadas. Den fysiska eller juridiska personen ska upprätta en förklaring om att sterilisering har genomförts i enlighet med tillverkarens anvisningar.
4.Om modulsammansatta produkter eller vårdset innehåller produkter som inte är CE-märkta eller om den valda kombinationen av produkter inte är kompatibel med tanke på det ursprungligen avsedda ändamålet med produkterna, eller om steriliseringen inte har genomförts i enlighet med tillverkarens anvisningar, ska de modulsammansatta produkterna eller vårdseten behandlas som självständiga produkter och omfattas av det förfarande för bedömning av överensstämmelse som är tillämpligt enligt artikel 52. Den fysiska eller juridiska personen ska ta på sig tillverkarens skyldigheter.
485
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/34 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
5. De modulsammansatta produkter eller vårdset som avses i punkt 1 i denna artikel ska inte vara försedda med någon ytterligare CE-märkning, men de ska vara märkta med namn på och registrerat firmanamn eller registrerat varumärke för den person som avses i punkterna 1 och 3 i denna artikel samt den adress där denna person kan kontaktas, så att personen kan lokaliseras fysiskt. Modulsammansatta produkter eller vårdset ska åtföljas av den information som avses i avsnitt 23 i bilaga I. Efter att de modulsammansatta produkterna eller vårdseten har satts ihop ska den förklaring som avses i punkt 2 i denna artikel stå till de behöriga myndigheternas förfogande under den tid som
ienlighet med artikel 10.8 är tillämplig på de produkter som har kombinerats. Om dessa tider skiljer sig åt ska den längsta tiden tillämpas.
Artikel 23
Delar och komponenter
1.En fysisk eller juridisk person som på marknaden tillhandahåller en artikel som särskilt är avsedd att ersätta en identisk eller liknande integrerad del eller komponent som ingår i en produkt och som är defekt eller utsliten för att upprätthålla eller återställa produktens funktion utan att dess prestanda, säkerhet eller avsedda ändamål ändras, ska säkerställa att artikeln inte inverkar negativt på produktens säkerhet och prestanda. Belägg för detta ska hållas tillgängliga för medlemsstaternas behöriga myndigheter.
2.En artikel som särskilt är avsedd att ersätta en del eller komponent i en produkt och som väsentligt ändrar produktens prestanda, säkerhet eller avsedda ändamål ska anses vara en produkt och ska uppfylla de krav som anges i denna förordning.
Artikel 24
Fri rörlighet
Om inget annat föreskrivs i denna förordning, får medlemsstaterna inte vägra, förbjuda eller begränsa tillhandahållande på marknaden eller ibruktagande på sitt territorium av produkter som uppfyller kraven i denna förordning.
KAPITEL III
PRODUKTERNAS IDENTIFIERING OCH SPÅRBARHET, REGISTRERING AV PRODUKTER OCH EKONOMISKA AKTÖRER, SAMMANFATTNING AV SÄKERHET OCH KLINISK PRESTANDA SAMT DEN EUROPEISKA DATABASEN FÖR MEDICINTEKNISKA PRODUKTER
Artikel 25
Identifiering inom leveranskedjan
1.Distributörerna och importörerna ska samarbeta med tillverkare eller auktoriserade representanter i syfte att uppnå en lämplig spårbarhetsnivå för produkterna.
2.De ekonomiska aktörerna ska för den behöriga myndigheten kunna identifiera följande under den tidsperiod som avses i artikel 10.8:
a)Alla ekonomiska aktörer som de direkt har levererat en produkt till.
b)Alla ekonomiska aktörer som direkt har levererat en produkt till dem.
c)Alla hälso- och sjukvårdsinstitutioner eller all hälso- och sjukvårdspersonal som de direkt har levererat en produkt till.
Artikel 26
Nomenklatur för medicintekniska produkter
För att främja funktionaliteten när det gäller den europeiska databas för medicintekniska produkter (Eudamed) som avses i artikel 33, ska kommissionen säkerställa att en internationellt vedertagen nomenklatur för medicintekniska produkter är tillgänglig kostnadsfritt för tillverkare och andra fysiska eller juridiska personer som enligt denna förordning är skyldiga att använda den nomenklaturen. Kommissionen ska också sträva efter att säkerställa att denna nomenklatur är tillgänglig kostnadsfritt för andra intressenter, där det är praktiskt möjligt.
486
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/35 |
SV | |||
|
|
|
|
Artikel 27
System för unik produktidentifiering
1.Det system för unik produktidentifiering (UDI-systemet) som beskrivs i del C i bilaga VI ska möjliggöra identifiering av produkter och främja deras spårbarhet, med undantag för specialanpassade produkter eller prövning sprodukter, och ska bestå av följande:
a)Skapande av en UDI som omfattar
i)en UDI-produktidentifiering (UDI-DI) som är specifik för en tillverkare och en produkt och ger åtkomst till den information som anges i del B i bilaga VI,
ii)en UDI-produktionsidentifiering (UDI-PI) som identifierar produktenhetens produktion och i förekommande fall de förpackade produkter som anges i del C i bilaga VI.
b)Placering av UDI på produktens märkning eller på förpackningen.
c)Lagring av UDI av de ekonomiska aktörerna, hälso- och sjukvårdsinstitutionerna och hälso- och sjukvårdspersonalen
ienlighet med de villkor som fastställs i punkterna 8 och 9 i denna artikel.
d)Upprättande av ett elektroniskt system för unik produktidentifiering (en UDI-databas) i enlighet med artikel 28.
2.Kommissionen ska genom genomförandeakter utse en eller flera enheter, som ska driva ett system för tilldelning av UDI i enlighet med denna förordning (nedan kallade utfärdande enheter). Den eller de enheterna ska uppfylla samtliga följande kriterier:
a)Enheten är en organisation som är en juridisk person.
b)Enhetens system för tilldelning av UDI är lämpligt för att identifiera en produkt under hela dess distribution och användning i enlighet med kraven i denna förordning.
c)Enhetens system för tilldelning av UDI följer tillämpliga internationella standarder.
d)Enheten ger alla berörda användare åtkomst till systemet för tilldelning av UDI i enlighet med fastställda och tydliga regler och villkor.
e)Enheten åtar sig att
i)driva sitt system för tilldelning av UDI minst tio år efter det att enheten utsågs,
ii)på begäran ge kommissionen och medlemsstaterna tillgång till information om sitt system för tilldelning av UDI,
iii)uppfylla kriterierna och villkoren för utseende.
När kommissionen utser utfärdande enheter ska den sträva efter att säkerställa att de UDI-bärare som definieras i del C i bilaga VI är allmänt läsbara oberoende av vilket system den utfärdande enheten använder, i syfte att minimera de ekonomiska aktörernas och hälso- och sjukvårdsinstitutionernas ekonomiska och administrativa bördor.
3.Innan tillverkarna släpper ut en produkt, med undantag av specialanpassade produkter, på marknaden ska de tilldela produkten och, i förekommande fall, alla högre förpackningsnivåer en UDI som skapats i enlighet med reglerna för den utfärdande enhet som kommissionen utsett i enlighet med punkt 2.
Innan en produkt som inte är en specialanpassad produkt eller prövningsprodukt släpps ut på marknaden ska tillverkaren säkerställa att den information om produkten som avses i del B i bilaga VI på korrekt sätt har lämnats och överförts till den UDI-databas som avses i artikel 28.
4.UDI-bärare ska placeras på produktens märkning och på alla högre förpackningsnivåer. Högre förpackningsnivåer ska inte anses omfatta transportcontainrar.
5.UDI ska användas vid rapportering av allvarliga tillbud och korrigerande säkerhetsåtgärder på marknaden i enlighet med artikel 87.
6.Produktens grundläggande UDI-DI enligt del C i bilaga VI ska anges i EU-försäkran om överensstämmelse enligt artikel 19.
7.Tillverkaren ska som en del av den tekniska dokumentation som avses i bilaga II hålla en uppdaterad förteckning över alla tilldelade UDI.
487
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/36 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
8.De ekonomiska aktörerna ska, företrädesvis på elektronisk väg, lagra och förvara UDI för de produkter som de har levererat eller som har levererats till dem, om produkterna tillhör
—implantat i klass III,
—de produkter, produktkategorier eller produktgrupper som fastställts i enlighet med punkt 11 a.
9.Hälso- och sjukvårdsinstitutioner ska företrädesvis på elektronisk väg lagra och förvara UDI för de produkter som de har levererat eller som har levererats till dem, om produkterna tillhör implantat i klass III.
För andra produkter än implantat i klass III ska medlemsstaterna uppmuntra, och får ålägga, hälso- och sjukvårdsinsti tutioner att, företrädesvis på elektronisk väg, lagra och förvara UDI för de produkter som har levererats till dem.
Medlemsstaterna ska uppmuntra, och får ålägga, hälso- och sjukvårdspersonal att företrädesvis på elektronisk väg lagra och förvara UDI:n för de produkter som har levererats till dem.
10.Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 115 för att
a)ändra förteckningen över information i del B i bilaga VI mot bakgrund av de tekniska framstegen, och
b)ändra bilaga VI mot bakgrund av den internationella utvecklingen och de tekniska framstegen inom området unik produktidentifiering.
11.Kommissionen får genom genomförandeakter fastställa närmare bestämmelser och förfaranden för UDI-systemet för att säkerställa att det tillämpas på ett enhetligt sätt i fråga om följande:
a)Fastställande av vilka produkter, produktkategorier eller produktgrupper som skyldigheten enligt punkt 8 ska tillämpas på.
b)Specificerande av vilka data som ska ingå i UDI-PI för specifika produkter eller produktgrupper.
De genomförandeakter som avses i första stycket ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 114.3.
12.När kommissionen antar de åtgärder som avses i punkt 11 ska den ta hänsyn till samtliga nedanstående faktorer: a) Konfidentialitet och dataskydd som avses i artiklarna 109 respektive 110.
b) Den riskbaserade metoden.
c) Åtgärdernas kostnadseffektivitet.
d) Samordning mellan UDI-system som utvecklats på internationell nivå. e) Behovet av att undvika duplikat inom UDI-systemet.
f)Behoven hos medlemsstaternas hälso- och sjukvårdssystem och, om möjligt, kompatibilitet med andra medicintekniska produkters system för produktidentifiering som intressenter använder.
Artikel 28
UDI-databas
1.Kommissionen ska efter att ha hört samordningsgruppen för medicintekniska produkter upprätta och förvalta en UDI-databas för att validera, samla in, behandla och för allmänheten göra tillgänglig den information som avses i del B i bilaga VI.
2.Vid utformningen av UDI-databasen ska kommissionen beakta de allmänna principer som anges i del C avsnitt 5 i bilaga VI. UDI-databasen ska särskilt utformas så att ingen UDI-PI och ingen kommersiellt konfidentiell produktin formation kan inkluderas.
3.De basuppgifter som ska tillhandahållas i den UDI-databas som avses i del B i bilaga VI ska vara tillgängliga kostnadsfritt för allmänheten.
4.Den tekniska utformningen av UDI-databasen ska säkerställa maximal tillgänglighet till den information som lagras där, inklusive fleranvändartillgång och automatisk uppladdning och nedladdning av denna information. Kommissionen ska sörja för att tillverkare och andra användare av UDI-databasen får tekniskt och administrativt stöd.
488
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/37 |
SV | |||
|
|
|
|
Artikel 29
Registrering av produkter
1.Innan tillverkaren släpper ut en produkt på marknaden, med undantag av specialanpassade produkter, ska tillverkaren, i enlighet med de regler som den utfärdande enhet som avses i artikel 27.2 har fastställt, tilldela produkten en grundläggande UDI-DI enligt del C i bilaga VI och tillhandahålla den i UDI-databasen tillsammans med andra basuppgifter om produkten som avses i del B i bilaga VI.
2.Innan den ansvariga fysiska eller juridiska personen släpper ut modulsammansatta produkter eller vårdset enligt artikel 22.1 och 22.3, som inte är specialanpassade produkter, på marknaden, ska denne i enlighet med den utfärdande enhetens regler tilldela den modulsammansatta produkten eller vårdsetet en grundläggande UDI-DI och lägga in den
iUDI-databasen tillsammans andra basuppgifter som avses i del B i bilaga VI och som avser den modulsammansatta produkten eller vårdsetet.
3.I fråga om produkter som omfattas av en bedömning av överensstämmelse som avses i artikel 52.3 och 52.4 andra och tredje styckena ska tilldelningen av en grundläggande UDI-DI enligt punkt 1 i den här artikeln göras innan tillverkaren ansöker om överensstämmelse hos ett anmält organ.
I fråga om produkter som avses i första stycket ska det anmälda organet inkludera en hänvisning till den grundläggande UDI-DI i det intyg som utfärdats i enlighet med kapitel I avsnitt 4 a i bilaga XII och i Eudamed bekräfta att den information som avses i del A avsnitt 2.2 i bilaga VI är korrekt. Efter utfärdande av det relevanta intyget, och innan produkten släpps ut på marknaden, ska tillverkaren i UDI-databasen registrera den grundläggande UDI-DI tillsammans med de andra basuppgifterna om produkten som avses i del B i bilaga VI.
4.Innan tillverkaren släpper ut en produkt på marknaden, med undantag av specialanpassade produkter, ska
tillverkaren i Eudamed registrera eller, om det redan gjorts, kontrollera den information som avses i del A avsnitt 2 i bilaga VI, med undantag av avsnitt 2.2 i den bilagan, samt hålla denna information uppdaterad.
Artikel 30
Elektroniskt system för registrering av ekonomiska aktörer
1.Kommissionen ska efter att ha hört samordningsgruppen för medicintekniska produkter upprätta och förvalta ett elektroniskt system för att skapa det Eudamed-registreringsnummer (SRN) som avses i artikel 31.2 och samla in och behandla sådan information som är nödvändig och proportionell för att identifiera tillverkaren och i tillämpliga fall den auktoriserade representanten och importören. Den information som de ekonomiska aktörerna ska registrera i det elektroniska systemet anges närmare i del A avsnitt 1 i bilaga VI.
2.Medlemsstaterna får behålla eller införa nationella bestämmelser om registrering av distributörer av produkter som har tillhandahållits på deras territorium.
3.Inom två veckor efter det att en produkt har släppts ut på marknaden, med undantag av specialanpassade produkter, ska importörerna kontrollera att tillverkaren eller den auktoriserade representanten har registrerat den information som avses i punkt 1 i det elektroniska systemet.
I förekommande fall ska importörerna informera berörd auktoriserad representant eller tillverkare om den information som avses i punkt 1 inte finns med eller är felaktig. Importörerna ska lägga till sina uppgifter till den eller de relevanta registreringarna.
Artikel 31
Registrering av tillverkare, auktoriserade representanter och importörer
1.Innan en produkt släpps ut på marknaden, med undantag av specialanpassade produkter, ska tillverkare,
auktoriserade representanter och importörer i registreringssyfte föra in den information som avses i del A avsnitt 1 i bilaga VI i det elektroniska system som avses i artikel 30, förutsatt att de inte redan har registrerats i enlighet med denna artikel. Om det enligt förfarandet för bedömning av överensstämmelse krävs medverkan av ett anmält organ enligt artikel 52 ska den information som avses i del A avsnitt 1 i bilaga VI föras in i detta elektroniska system innan ansökan lämnas in till det anmälda organet.
2.Efter att ha kontrollerat de uppgifter som förts in i enlighet med punkt 1, ska den behöriga myndigheten från det elektroniska system som avses i artikel 30 erhålla ett Eudamed-registreringsnummer (SRN) och tilldela tillverkaren, den auktoriserade representanten eller importören detta.
489
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/38 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
3.Tillverkaren ska använda detta Eudamed-registreringsnummer (SRN) när den hos ett anmält organ ansöker om bedömning av överensstämmelse och om åtkomst till Eudamed i syfte att fullgöra sina skyldigheter enligt artikel 29.
4.Den ekonomiska aktören ska uppdatera uppgifterna i det elektroniska system som avses i artikel 30 inom en vecka efter en ändring rörande den information som avses i punkt 1 i den här artikeln.
5.Senast ett år efter registreringen av informationen i enlighet med punkt 1 och vartannat år därefter ska den ekonomiska aktören bekräfta att uppgifterna är korrekta. Om ingen bekräftelse har lämnats inom sex månader från dessa tidsfrister, får en medlemsstat vidta lämpliga korrigerande åtgärder på sitt territorium fram till dess att den ekonomiska aktören fullgör den skyldigheten.
6.Utan att det påverkar den ekonomiska aktörens ansvar för uppgifterna ska den behöriga myndigheten kontrollera de bekräftade uppgifter som avses i del A avsnitt 1 i bilaga VI.
7. De uppgifter som i enlighet med punkt | 1 i denna artikel har förts in i det elektroniska system som avses |
i artikel 30 ska vara tillgängliga för allmänheten. |
|
8.Den behöriga myndigheten får använda uppgifterna för att ta ut en avgift av tillverkaren, den auktoriserade representanten eller importören enligt artikel 111.
Artikel 32
Sammanfattning av säkerhet och klinisk prestanda
1.I fråga om implantat och produkter i klass III, med undantag av specialanpassade produkter eller prövning sprodukter, ska tillverkaren göra en sammanfattning av säkerhet och klinisk prestanda.
Sammanfattningen av säkerhet och klinisk prestanda ska vara skriven på ett sätt som är tydligt för den avsedda användaren och, i tillämpliga fall, för patienten och göras tillgänglig för allmänheten via Eudamed.
Ett utkast till sammanfattningen av säkerhet och klinisk prestanda ska ingå i den dokumentation som ska lämnas till det anmälda organ som deltar i bedömningen av överensstämmelse enligt artikel 52 och ska valideras av detta organ. Efter valideringen ska det anmälda organet lägga in denna sammanfattning i Eudamed. Tillverkaren ska på märkningen eller i bruksanvisningen ange var sammanfattningen finns att tillgå.
2.Sammanfattningen av säkerhet och klinisk prestanda ska omfatta åtminstone följande aspekter:
a)Identifiering av produkt och tillverkare, inklusive grundläggande UDI-DI och Eudamed-registreringsnummer (SRN), om detta redan har tilldelats.
b)Produktens avsedda ändamål, indikationer, kontraindikationer och målgrupp.
c)En beskrivning av produkten, inklusive en hänvisning till tidigare generation(er) eller varianter, om sådana finns, och en beskrivning av skillnaderna, samt i förekommande fall en beskrivning av tillbehör, andra produkter och andra artiklar som är avsedda att användas i kombination med den produkten.
d)Möjliga diagnostiska eller terapeutiska alternativ.
e)Hänvisning till harmoniserade standarder och gemensamma specifikationer som tillämpas.
f)Sammanfattning av klinisk utvärdering som avses i bilaga XIV, och relevanta uppgifter om klinisk uppföljning efter utsläppandet på marknaden.
g)Förslag till profil och utbildning för användare.
h)Uppgifter om eventuella kvarvarande risker och eventuella oönskade bieffekter, varningar och försiktighetsåtgärder.
3.Kommissionen får genom genomförandeakter fastställa vilken form de uppgifter som ska ingå i sammanfattningen av säkerhet och klinisk prestanda ska ha och hur de ska presenteras. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 114.2.
Artikel 33
Europeisk databas för medicintekniska produkter
1.Kommissionen ska efter att ha hört samordningsgruppen för medicintekniska produkter upprätta, underhålla och förvalta den Europeiska databasen för medicintekniska produkter (Eudamed) för att
a)allmänheten ska kunna få adekvat information om produkter som har släppts ut på marknaden, om tillhörande intyg som utfärdats av anmälda organ och om de berörda ekonomiska aktörerna,
490
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/39 |
SV | |||
|
|
|
|
b)möjliggöra unik identifiering av produkterna på den inre marknaden och göra det lättare att spåra dem,
c)allmänheten ska kunna få adekvat information om kliniska prövningar och göra det möjligt för sponsorer av kliniska prövningar att fullgöra sina skyldigheter enligt artiklarna 62–80 och 82 samt alla akter som antagits i enlighet med artikel 81,
d)tillverkarna ska kunna fullgöra de informationsskyldigheter som fastställs i artiklarna 87–90 och alla akter som antagits i enlighet med artikel 91,
e)möjliggöra för medlemsstaternas behöriga myndigheter och kommissionen att utföra sina uppgifter enligt denna förordning på ett välinformerat sätt, och för att stärka samarbetet mellan dem.
2.Följande elektroniska system ska ingå i Eudamed:
a)Det elektroniska system för registrering av produkter som avses i artikel 29.4.
b)Den UDI-databas som avses i artikel 28.
c)Det elektroniska system för registrering av ekonomiska aktörer som avses i artikel 30.
d)Det elektroniska system för anmälda organ och intyg som avses i artikel 57.
e)Det elektroniska system för kliniska prövningar som avses i artikel 73.
f)Det elektroniska systemet för säkerhetsövervakning och för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden som avses i artikel 92.
g)Det elektroniska system för marknadskontroll som avses i artikel 100.
3.Vid utformningen av Eudamed ska kommissionen ta vederbörlig hänsyn till kompatibilitet med nationella databaser och nationella webbgränssnitt, så att import och export av data möjliggörs.
4.Medlemsstaterna, de anmälda organen, de ekonomiska aktörerna och sponsorerna ska lägga in data i Eudamed i enlighet med bestämmelserna om de elektroniska system som avses i punkt 2. Kommissionen ska tillhandahålla tekniskt och administrativt stöd till användarna av Eudamed.
5. | Medlemsstaterna och kommissionen ska ha tillgång till all information som | har samlats in och behandlats |
i Eudamed. Anmälda organ, ekonomiska aktörer, sponsorer och allmänheten ska ha | tillgång till informationen i den |
utsträckning som anges i bestämmelserna om de elektroniska system som avses i punkt 2.
Kommissionen ska säkerställa att de delar av Eudamed som allmänheten har tillgång till presenteras i ett användar- och sökvänligt format.
6.Eudamed ska bara innehålla personuppgifter om detta är nödvändigt för insamling och behandling av information i enlighet med denna förordning i de elektroniska system som avses i punkt 2 i denna artikel. Personuppgifter ska lagras
på ett sätt som möjliggör identifiering av de registrerade under en period som inte är längre än vad som avses i artikel 10.8.
7.Kommissionen och medlemsstaterna ska säkerställa att de registrerade effektivt kan utöva sina rättigheter i fråga om information, tillgång, korrigering och att göra invändningar i enlighet med förordning (EG) nr 45/2001 och direktiv 95/46/EG. De ska också säkerställa att de registrerade effektivt kan utöva rätten att få tillgång till uppgifter som gäller dem och rätten att få inkorrekta eller ofullständiga uppgifter korrigerade och raderade. Inom ramen för sina respektive skyldigheter ska kommissionen och medlemsstaterna säkerställa att inkorrekta och olagligt behandlade uppgifter raderas, i enlighet med tillämplig lagstiftning. Uppgifterna ska korrigeras eller raderas så fort som möjligt, dock senast 60 dagar efter att en registrerad har lämnat en begäran om detta.
8.Kommissionen ska genom genomförandeakter fastställa de närmare bestämmelser som krävs för upprättandet och
förvaltningen av Eudamed. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 114.3. När kommissionen antar dessa genomförandeakter ska den säkerställa att systemet så långt som möjligt utformas på ett sådant sätt att det inte krävs att samma information måste registreras två gånger inom samma modul eller i olika moduler i systemet.
9.Kommissionen ska, med avseende på sina skyldigheter enligt denna artikel och behandlingen av personuppgifter i samband med dessa, betraktas som ansvarig för Eudamed och dess elektroniska system.
491
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/40 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
Artikel 34
Eudameds funktionalitet
1.Kommissionen ska i samarbete med samordningsgruppen för medicintekniska produkter utarbeta funktionsspecifi kationerna för Eudamed. Kommissionen ska senast den 26 maj 2018 utarbeta en plan för hur dessa specifikationer ska genomföras. Syftet med denna plan är att säkerställa att Eudamed är fullt fungerande vid en tidpunkt som gör det
möjligt för kommissionen att offentliggöra det meddelande som avses i punkt 3 i denna artikel senast den 25 mars 2020 samt att alla andra relevanta tidsfrister som anges i artikel 123 i denna förordning och i artikel 113 i förordning (EU) 2017/746 kan hållas.
2.Kommissionen ska, på grundval av en oberoende revisionsrapport, underrätta samordningsgruppen för medicintekniska produkter när den har kontrollerat att Eudamed fungerar fullt ut och uppfyller de funktionsspecifi kationer som utarbetats i enlighet med punkt 1.
3.Kommissionen ska, efter att ha hört samordningsgruppen för medicintekniska produkter och när den har försäkrat sig om att villkoren enligt punkt 2 har uppfyllts, offentliggöra ett meddelande om detta i Europeiska unionens officiella tidning.
KAPITEL IV
ANMÄLDA ORGAN
Artikel 35
Myndigheter med ansvar för anmälda organ
1.En medlemsstat som avser att utse ett organ för bedömning av överensstämmelse till anmält organ, eller har utsett ett anmält organ, för att utföra bedömningar av överensstämmelse i enlighet med denna förordning ska utse en myndighet (nedan kallad myndighet med ansvar för anmälda organ), som kan bestå av separata ingående enheter enligt nationell rätt, med ansvar för att inrätta och genomföra de förfaranden som krävs för bedömning, utseende och anmälan av organ för bedömning av överensstämmelse och för övervakning av anmälda organ, inklusive underleverantörer och dotterbolag till dessa.
2.Myndigheten med ansvar för anmälda organ ska inrättas, organiseras och drivas på ett sådant sätt att objektiviteten och opartiskheten i dess verksamhet värnas och intressekonflikter med organen för bedömning av överensstämmelse undviks.
3.Myndigheten med ansvar för anmälda organ ska vara organiserad på ett sådant sätt att varje beslut som rör utseende eller anmälan fattas av annan personal än den som har utfört bedömningen.
4.Myndigheten med ansvar för anmälda organ får inte utöva sådan verksamhet som utövas av anmälda organ på kommersiell eller konkurrensmässig grund.
5.Myndigheten med ansvar för anmälda organ ska skydda konfidentiella aspekter av erhållen information. Den ska dock utbyta information om anmälda organ med andra medlemsstater, kommissionen och, när så krävs, andra tillsynsmyndigheter.
6.Myndigheten med ansvar för anmälda organ ska ha ett tillräckligt antal anställda med lämplig kompetens till förfogande för att den ska kunna utföra sina uppgifter på ett fullgott sätt.
Om myndigheten med ansvar för anmälda organ är en annan myndighet än den nationella behöriga myndigheten för medicintekniska produkter, ska den säkerställa att den nationella myndigheten för medicintekniska produkter rådfrågas i relevanta frågor.
7.Medlemsstaterna ska offentliggöra allmän information om sina bestämmelser som reglerar bedömning, utseende och anmälan av organ för bedömning av överensstämmelse och för övervakning av anmälda organ samt om ändringar som har betydande inverkan på dessa uppgifter.
8.Myndigheten med ansvar för anmälda organ ska delta i den inbördes utvärdering som föreskrivs i artikel 48.
492
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/41 |
SV | |||
|
|
|
|
Artikel 36
Krav avseende anmälda organ
1.Anmälda organ ska fullgöra de uppgifter som de har utsetts för i enlighet med denna förordning. De ska uppfylla de organisatoriska och allmänna krav och de krav på kvalitetsledning, resurser och processer som är nödvändiga för att fullgöra dessa uppgifter. De anmälda organen ska särskilt uppfylla kraven i bilaga VII.
För att uppfylla de krav som avses i första stycket ska de anmälda organen ständigt förfoga över tillräcklig administrativ, teknisk och vetenskaplig personal i enlighet med avsnitt 3.1.1 i bilaga VII samt personal med relevant klinisk expertis i enlighet med avsnitt 3.2.4 i bilaga VII, som i den mån det är möjligt ska vara anställd av det anmälda organet.
Den personal som avses i avsnitt 3.2.3 och 3.2.7 i bilaga VII ska vara anställd av det anmälda organet och får inte vara externa experter eller anlitas genom underleverantörer.
2.Anmälda organ ska tillhandahålla och på begäran ge myndigheten med ansvar för anmälda organ all relevant dokumentation, inbegripet tillverkarens dokumentation, så att denna kan utföra sina uppgifter avseende bedömning, utseende, anmälan, kontroll och övervakning och för att underlätta den bedömning som anges i detta kapitel.
3.För att säkerställa en enhetlig tillämpning av de krav som anges i bilaga VII får kommissionen, i den mån detta är nödvändigt för att lösa problem med skilda tolkningar och praktisk tillämpning, anta genomförandeakter. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 114.3.
Artikel 37
Dotterbolag och underleverantörer
1.Om det anmälda organet lägger ut specifika uppgifter i samband med bedömning av överensstämmelse på underleverantörer eller anlitar ett dotterbolag för sådana uppgifter ska det kontrollera att underleverantörerna eller dotterbolaget uppfyller de tillämpliga kraven i bilaga VII och informera myndigheten med ansvar för anmälda organ om detta.
2.De anmälda organen ska ha fullt ansvar för de uppgifter som underleverantörerna eller dotterbolagen utfört på deras vägnar.
3.De anmälda organen ska offentliggöra en förteckning över sina dotterbolag.
4.Aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse får läggas ut på underleverantörer eller utföras av ett dotterbolag, under förutsättning att den juridiska eller fysiska person som ansökt om bedömningen har informerats om detta.
5.De anmälda organen ska hålla alla relevanta dokument rörande verifiering av underleverantörens eller dotterbolagets kvalifikationer och det arbete som de utför i enlighet med denna förordning tillgängliga för myndigheten med ansvar för anmälda organ.
Artikel 38
Ansökan om utseende från organ för bedömning av överensstämmelse
1.Organ för bedömning av överensstämmelse ska lämna in en ansökan om utseende till myndigheten med ansvar för anmälda organ.
2.Ansökan ska ange aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse enligt definitionen i denna förordning och de typer av produkter för vilka organet ansöker om utseende samt innehålla dokumentation som styrker att kraven i bilaga VII är uppfyllda.
När det gäller de organisatoriska och allmänna krav och de krav på kvalitetsledning som anges i avsnitten 1 och 2 i bilaga VII, får ett giltigt ackrediteringsintyg och motsvarande utvärderingsrapport utfärdad av ett nationellt ackredite ringsorgan i enlighet med förordning (EG) nr 765/2008 lämnas och ska beaktas under den bedömning som beskrivs i artikel 39. Den sökande ska dock på begäran göra all den dokumentation som avses i första stycket tillgänglig för att visa överensstämmelse med de kraven.
3.Det anmälda organet ska uppdatera den dokumentation som avses i punkt 2 när det sker relevanta ändringar, för att myndigheten med ansvar för anmälda organ ska kunna övervaka och kontrollera att samtliga krav i bilaga VII fortlöpande uppfylls.
493
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/42 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
Artikel 39
Bedömning av ansökan
1.Myndigheten med ansvar för anmälda organ ska inom 30 dagar kontrollera att den ansökan som avses i artikel 38 är fullständig och begära att sökanden tillhandahåller eventuell saknad information. När ansökan är fullständig ska myndigheten sända den till kommissionen.
Myndigheten med ansvar för anmälda organ ska i enlighet med sina egna förfaranden gå igenom ansökan och den styrkande dokumentationen och utarbeta en preliminär bedömningsrapport.
2.Myndigheten med ansvar för anmälda organ ska överlämna den preliminära bedömningsrapporten till kommissionen, som omedelbart ska översända den till samordningsgruppen för medicintekniska produkter.
3.Senast 14 dagar efter det överlämnande som avses i punkt 2 i denna artikel ska kommissionen tillsammans med samordningsgruppen för medicintekniska produkter utnämna en gemensam bedömningsgrupp bestående av tre experter, såvida inte särskilda omständigheter förutsätter ett annat antal experter, vilka valts från den förteckning som avses i artikel 40.2. En av experterna ska vara en företrädare för kommissionen och samordna den gemensamma bedömningsgruppens aktiviteter. De två andra experterna ska komma från en annan medlemsstat än den där det ansökande organet för bedömning av överensstämmelse är etablerat.
Den gemensamma bedömningsgruppen ska bestå av experter som är behöriga att bedöma de aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse och de typer av produkter som är föremål för ansökan eller, särskilt när bedömnings förfarandet inleds i enlighet med artikel 47.3, för att säkerställa att det särskilda problemet kan bedömas på ett adekvat sätt.
4.Senast 90 dagar efter det att den har utnämnts ska den gemensamma bedömningsgruppen gå igenom den dokumentation som lämnats i ansökan enligt artikel 38. Den gemensamma bedömningsgruppen får ge återkoppling till eller kräva ett förtydligande från myndigheten med ansvar för anmälda organ vad gäller ansökan och den planerade bedömningen på plats.
Myndigheten med ansvar för anmälda organ ska tillsammans med den gemensamma bedömningsgruppen planera och göra en bedömning på plats av det ansökande organet för bedömning av överensstämmelse och i förekommande fall av sådana dotterbolag eller underleverantörer inom eller utanför unionen som ska delta i förfarandet för bedömning av överensstämmelse.
Bedömningen på plats av det ansökande organet ska ledas av myndigheten med ansvar för anmälda organ.
5.Observationer som rör bristande överensstämmelse med kraven i bilaga VII hos ett ansökande organ för bedömning av överensstämmelse ska tas upp under bedömningsprocessen och diskuteras mellan myndigheten med ansvar för anmälda organ och den gemensamma bedömningsgruppen i syfte att nå konsensus och lösa eventuella meningsskiljaktigheter om hur ansökan ska bedömas.
Efter bedömningen på plats ska myndigheten med ansvar för anmälda organ för det ansökande organet för bedömning av överensstämmelse förteckna de fall av sådan bristande överensstämmelse som framkom vid bedömningen och sammanfatta bedömningen från den gemensamma bedömningsgruppen.
Inom en fastställd tidsfrist ska det ansökande organet för bedömning av överensstämmelse lämna in en korrigerande och förebyggande handlingsplan för att åtgärda fall av bristande överensstämmelse till den nationella myndigheten.
6.Den gemensamma bedömningsgruppen ska inom 30 dagar från slutförandet av bedömningen på plats dokumentera eventuella kvarstående meningsskiljaktigheter med avseende på bedömningen och sända dessa till myndigheten med ansvar för anmälda organ.
7.Myndigheten med ansvar för anmälda organ ska efter att ha mottagit en korrigerande och förebyggande handlingsplan från det ansökande organet bedöma om fall av bristande överensstämmelse som konstaterats vid bedömningen har åtgärdats på lämpligt sätt. I denna plan ska grundorsaken till den identifierade bristen och en tidsram för genomförandet av åtgärderna i denna anges.
Myndigheten med ansvar för anmälda organ ska efter att ha godtagit den korrigerande och förebyggande handlingsplanen vidarebefordra denna och sitt yttrande om planen till den gemensamma bedömningsgruppen. Den gemensamma bedömningsgruppen får begära ytterligare förtydliganden och ändringar från myndigheten med ansvar för anmälda organ.
494
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/43 |
SV | |||
|
|
|
|
Myndigheten med ansvar för anmälda organ ska utarbeta sin slutliga bedömningsrapport, som ska omfatta
—resultatet av bedömningen,
—en bekräftelse av att de korrigerande och förebyggande åtgärderna har åtgärdats på lämpligt sätt och där så krävts genomförts,
—eventuella kvarstående meningsskiljaktigheter med den gemensamma bedömningsgruppen, och i förekommande fall
—Utseendets rekommenderade omfattning.
8.Myndigheten med ansvar för anmälda organ ska lämna sin slutliga bedömningsrapport och i tillämpliga fall utkastet till utseende till kommissionen, samordningsgruppen för medicintekniska produkter och den gemensamma bedömningsgruppen.
9.Den gemensamma bedömningsgruppen ska till kommissionen avge ett slutligt yttrande om den bedömningsrapport som myndigheten med ansvar för anmälda organ utarbetat, och i tillämpliga fall, om utkastet till utseende senast 21 dagar efter att ha mottagit dessa handlingar, varefter kommissionen omedelbart ska lämna detta slutliga yttrande till samordningsgruppen för medicintekniska produkter. Inom 42 dagar efter att ha mottagit den gemensamma bedömningsgruppens yttrande ska samordningsgruppen utfärda en rekommendation om utkastet till utseende, vilken myndigheten med ansvar för anmälda organ ska ta vederbörlig hänsyn till vid sitt beslut om utseendet av det anmälda organet.
10.Kommissionen får genom genomförandeakter anta åtgärder som anger närmare bestämmelser för förfaranden och rapporter för ansökan om utseende enligt artikel 38 och bedömningen av ansökan enligt den här artikeln. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 114.3.
Artikel 40
Utnämning av experter för gemensam bedömning av ansökningar om utseende
1.Medlemsstaterna och kommissionen ska utnämna experter med kompetens att bedöma organ för bedömning av överensstämmelse inom området medicintekniska produkter att delta i de aktiviteter som avses i artiklarna 39 och 48.
2.Kommissionen ska upprätta en förteckning över experter som utnämnts enligt punkt 1 i denna artikel, tillsammans med information om deras särskilda kompetensområde och sakkunskap. Förteckningen ska göras tillgänglig för medlemsstaternas behöriga myndigheter via det elektroniska system som avses i artikel 57.
Artikel 41
Språkkrav
Alla handlingar som krävs enligt artiklarna 38 och 39 ska upprättas på ett eller flera språk, vilka ska fastställas av den berörda medlemsstaten.
Medlemsstaterna ska vid tillämpningen av första stycket överväga att för hela eller delar av den berörda dokumentationen godkänna och använda ett språk som allmänt förstås inom det medicinska området.
Kommission ska tillhandahålla nödvändiga översättningar av dokumentationen enligt artiklarna 38 och 39 eller delar av den till ett officiellt unionsspråk, så att den lätt kan förstås av den gemensamma bedömningsgrupp som utnämnts i enlighet med artikel 39.3.
Artikel 42
Utseende- och anmälningsförfarande
1.Medlemsstaterna får endast utse de organ för bedömning av överensstämmelse för vilka bedömningen enligt artikel
39har slutförts och som uppfyller kraven i bilaga VII.
2.Medlemsstaterna ska till kommissionen och de andra medlemsstaterna anmäla vilka organ för bedömning av överensstämmelse de har utsett, med hjälp av det elektroniska anmälningsverktyget inom den databas för anmälda organ som utvecklats och förvaltas av kommissionen (Nando).
3.Anmälan ska tydligt, och med hjälp av de koder som avses i punkt 13 i denna artikel, specificera omfattningen för utseendet, med uppgift om vilka aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse enligt definitionen i denna förordning det gäller, vilka typer av produkter som det anmälda organet är behörigt att bedöma och, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 44, eventuella villkor förknippade med utseendet.
495
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/44 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
4.Anmälan ska åtföljas av den slutliga bedömningsrapporten från myndigheten med ansvar för anmälda organ, den gemensamma bedömningsgruppens slutliga yttrande enligt artikel 39.9 och rekommendationen från samordningsgruppen för medicintekniska produkter. Om den anmälande medlemsstaten inte följer samordnings gruppens rekommendation, ska detta vederbörligen motiveras.
5.Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 44 ska den anmälande medlemsstaten informera kommissionen och de andra medlemsstaterna om eventuella villkor förknippade med utseendet och tillhandahålla styrkande dokumentation rörande arrangemangen för att se till att det anmälda organet övervakas regelbundet och fortsätter att uppfylla kraven
ibilaga VII.
6.En medlemsstat eller kommissionen får inom 28 dagar från den anmälan som avses i punkt 2 göra motiverade skriftliga invändningar mot det anmälda organet eller mot den övervakning av det anmälda organet som myndigheten med ansvar för anmälda organ genomför. Om ingen invändning görs ska kommissionen inom 42 dagar efter det att den har mottagit anmälan enligt punkt 2 offentliggöra anmälan i Nando.
7.När en medlemsstat eller kommissionen gör invändningar i enlighet med punkt 6, ska kommissionen ta upp frågan i samordningsgruppen för medicintekniska produkter inom tio dagar efter utgången av den tidsfrist som avses
ipunkt 6. Efter samråd med berörda parter ska samordningsgruppen lämna sitt yttrande senast 40 dagar efter det att frågan lades fram för gruppen. Om samordningsgruppen anser att anmälan kan godtas, ska kommissionen inom 14 dagar offentliggöra anmälan i Nando.
8.Om samordningsgruppen för medicintekniska produkter efter att ha hörts i enlighet med punkt 7 bekräftar en befintlig invändning eller framför en ny sådan, ska den anmälande medlemsstaten lämna ett skriftligt svar på samordningsgruppens yttrande inom 40 dagar från det att den tagit emot det. I svaret ska de invändningar som framförts i yttrandet behandlas och skälen anges för den anmälande medlemsstatens beslut att utse eller inte utse organet för bedömning av överensstämmelse.
9.Om den anmälande medlemsstaten beslutar att fastställa sitt beslut att utse organet för bedömning av överensstämmelse, och motiverar detta i enlighet med punkt 8, ska kommissionen inom 14 dagar efter det att den har informerats om anmälan offentliggöra den i Nando.
10.När kommissionen offentliggör anmälan i Nando, ska den även lägga till informationen om anmälan av det anmälda organet i det elektroniska system som avses i artikel 57, tillsammans med de handlingar som anges i punkt 4
iden här artikeln och det yttrande och de svar som avses i punkterna 7 och 8 i den här artikeln.
11.Utseendet ska vara giltigt från och med dagen efter det att anmälan har offentliggjorts i Nando. I den offentliggjorda anmälan ska omfattningen för de lagliga aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse som det anmälda organet får utöva anges.
12.Det berörda organet för bedömning av överensstämmelse får utöva aktiviteter i egenskap av anmält organ endast efter det att utseendet har blivit giltigt i enlighet med punkt 11.
13.Kommissionen ska senast den 26 november 2017 genom genomförandeakter upprätta en förteckning över koder och motsvarande produkttyper för att specificera omfattningen för de anmälda organens utseende. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 114.3. Kommissionen får efter att ha hört samordningsgruppen för medicintekniska produkter uppdatera förteckningen, bland annat på grundval av information som härrör från den samordningsverksamhet som beskrivs i artikel 48.
Artikel 43
Identifikationsnummer och förteckning över anmälda organ
1.Varje anmält organ för vilket anmälan blir giltig i enlighet med artikel 42.11 ska ges ett identifikationsnummer av kommissionen. Organet ska tilldelas ett enda identifikationsnummer, även om det anmäls i enlighet med flera unionsakter. Organ som anmälts i enlighet med direktiv 90/385/EEG och direktiv 93/42/EEG ska, om de framgångsrikt utses i enlighet med denna förordning, behålla det identifikationsnummer som de har tilldelats i enlighet med de direktiven.
2.Kommissionen ska i Nando ge allmänheten tillgång till förteckningen över de organ som anmälts i enlighet med denna förordning, tillsammans med de identifikationsnummer som organen har tilldelats och aktiviteterna avseende bedömning av överensstämmelse enligt definitionen i denna förordning samt de typer av produkter som de har anmälts för. Kommissionen ska även göra denna förteckning tillgänglig via det elektroniska system som avses i artikel 57. Kommissionen ska se till att förteckningen hålls uppdaterad.
496
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/45 |
SV | |||
|
|
|
|
Artikel 44
Övervakning och ny bedömning av anmälda organ
1.De anmälda organen ska utan dröjsmål, och senast inom 15 dagar, underrätta myndigheten med ansvar för anmälda organ om relevanta ändringar som kan påverka deras efterlevnad av kraven i bilaga VII eller deras förmåga att bedriva de aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse som rör de produkter för vilka de har utsetts.
2.Myndigheter med ansvar för anmälda organ ska övervaka de anmälda organ som är etablerade på dess territorium och dotterbolag och underleverantörer till dessa för att säkerställa att de hela tiden uppfyller kraven och fullgör sina skyldigheter enligt denna förordning. De anmälda organen ska på begäran av deras myndighet med ansvar för anmälda organ tillhandahålla all den relevanta information och dokumentation som krävs för att myndigheten, kommissionen och andra medlemsstater ska kunna kontrollera att denna förordning efterlevs.
3.Om kommissionen eller myndigheten i en medlemsstat lämnar in en förfrågan till ett anmält organ etablerat på en annan medlemsstats territorium rörande en bedömning av överensstämmelse som det anmälda organet har gjort, ska den överlämna en kopia av förfrågan till myndigheten med ansvar för anmälda organ i denna andra medlemsstat. Det berörda anmälda organet ska utan dröjsmål och senast inom 15 dagar svara på en sådan förfrågan. Myndigheten med ansvar för anmälda organ i den medlemsstat där organet är etablerat ska säkerställa att förfrågningar från myndigheter i andra medlemsstater eller från kommissionen åtgärdas av det anmälda organet, utom om det finns legitima skäl att inte göra det, varvid ärendet får hänskjutas till samordningsgruppen för medicintekniska produkter.
4.Minst en gång om året ska myndigheterna med ansvar för anmälda organ göra en förnyad bedömning av om de anmälda organ som är etablerade på deras respektive territorium, och i förekommande fall dotterbolagen och underleve rantörerna under dessa organs ansvar, fortfarande uppfyller kraven och fullgör sina skyldigheter enligt bilaga VII. Denna granskning ska innefatta en revision på plats av varje anmält organ och vid behov av dess dotterbolag och underleve rantörer.
Myndigheten med ansvar för anmälda organ ska genomföra sin övervakning och bedömning i enlighet med en årlig bedömningsplan för att säkerställa att den på ett effektivt sätt kan övervaka att det anmälda organet fortsätter att uppfylla kraven i denna förordning. Denna plan ska innehålla en motiverad tidsplan för hur ofta det anmälda organet och, särskilt, anknutna dotterbolag och underleverantörer ska bedömas. Myndigheten ska lämna in sin årliga plan för övervakning och bedömning för varje anmält organ för vilket den har ansvar till samordningsgruppen för medicintekniska produkter och kommissionen.
5.Den övervakning av anmälda organ som utförs av myndigheten med ansvar för anmälda organ ska omfatta observerad revision av anmälda organs personal, inbegripet vid behov dotterbolagens och underleverantörernas personal, då den personalen utför bedömning av kvalitetsledningssystem vid en tillverkares anläggning.
6.Vid den övervakning av anmälda organ som görs av myndigheten med ansvar för anmälda organ ska uppgifter som härrör från marknadskontroll, säkerhetsövervakning samt övervakning av produkter som släppts ut på marknaden beaktas.
Myndigheten med ansvar för anmälda organ ska sörja för en systematisk uppföljning av klagomål och annan information, även från andra medlemsstater, som kan tyda på att ett anmält organ inte fullgör sina skyldigheter eller att det avviker från sedvanlig praxis eller bästa praxis.
7.Myndigheten med ansvar för anmälda organ får, utöver regelbunden övervakning eller bedömningar på plats, utföra bedömningar med kort varsel, oanmälda bedömningar eller bedömningar av en särskild anledning, om det är nödvändigt för att hantera ett särskilt problem eller för att kontrollera om kraven uppfylls.
8.Myndigheten med ansvar för anmälda organ ska granska de anmälda organens bedömningar av tillverkares tekniska dokumentation, särskilt den kliniska utvärderingsdokumentationen i enlighet med den närmare beskrivningen
iartikel 45.
9.Myndigheten med ansvar för anmälda organ ska dokumentera och registrera alla uppgifter rörande bristande överensstämmelse från det anmälda organets sida med kraven i bilaga VII och övervaka att korrigerande och förebyggande åtgärder genomförs i tid.
10.Tre år efter att ett anmält organ har anmälts och återigen vart fjärde år därefter ska en fullständig ny bedömning för att fastställa om det anmälda organet fortfarande uppfyller kraven i bilaga VII göras av myndigheten med ansvar för anmälda organ i den medlemsstat där organet är etablerat och av en gemensam bedömningsgrupp som utnämnts med avseende på förfarandet i artiklarna 38 och 39.
497
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/46 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
11.Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 115 för att ändra punkt 10 i syfte att ändra den frekvens med vilken en fullständig ny bedömning som avses i den punkten ska utföras.
12.Medlemsstaterna ska minst en gång om året lämna en rapport till kommissionen och samordningsgruppen för medicintekniska produkter om sin övervakning och bedömning på plats av anmälda organ och, i tillämpliga fall, dotterbolag och underleverantörer. Rapporten ska innehålla närmare uppgifter om resultatet av denna verksamhet, inbegripet verksamhet i enlighet med punkt 7, och ska behandlas konfidentiellt av samordningsgruppen för medicintekniska produkter och kommissionen, men ska innehålla en sammanfattning som ska göras allmänt tillgänglig.
Sammanfattningen av rapporten ska läggas in i det elektroniska system som avses i artikel 57.
Artikel 45
Granskning av de anmälda organens bedömning av teknisk dokumentation och klinisk utvärdering
sdokumentation
1.Myndigheten med ansvar för anmälda organ ska som en del av sin fortlöpande övervakning av anmälda organ granska ett lämpligt antal av de anmälda organens bedömningar av tillverkares tekniska dokumentation, särskilt den kliniska utvärderingsdokumentation som avses i avsnitt 6.1 c och d i bilaga II, för att kontrollera de slutsatser som det anmälda organet har dragit utifrån den information som tillverkaren har lagt fram. De granskningar som utförs av myndigheten med ansvar för anmälda organ ska göras både externt och på plats.
2.Det urval som ska granskas i enlighet med punkt 1 ska vara planerat och representativt för de typer av produkter, och riskerna förknippade med dessa, som det anmälda organet utfärdar intyg för, i synnerhet med högriskprodukter, samt vara vederbörligen motiverat och dokumenterat i en urvalsplan, som myndigheten med ansvar för anmälda organ ska tillhandahålla på begäran av samordningsgruppen för medicintekniska produkter.
3.Myndigheten med ansvar för anmälda organ ska granska om det anmälda organets bedömning har genomförts korrekt och ska kontrollera de förfaranden som använts, tillhörande dokumentation och det anmälda organets slutsatser. Sådana kontroller ska inbegripa tillverkarens tekniska dokumentation och kliniska utvärderingsdokumentation på vilken det anmälda organet har grundat sin bedömning. Sådan granskning ska genomföras med användning av gemensamma specifikationer.
4.Granskningarna ska även ingå i den nya bedömningen av anmälda organ som avses i artikel 44.10 och den gemensamma bedömning som avses i artikel 47.3. Granskningarna ska utföras med användning av lämplig sakkunskap.
5.På grundval av rapporter om dessa granskningar och bedömningar från myndigheten med ansvar för anmälda organ eller de gemensamma bedömningsgrupperna, av resultaten av den marknadskontroll, säkerhetsövervakning och övervakning av produkter som släppts ut på marknaden som beskrivs i kapitel VII, av den kontinuerliga övervakningen av tekniska framsteg eller av identifieringen av farhågor och nya problem i fråga om produkters säkerhet och prestanda, får samordningsgruppen för medicintekniska produkter rekommendera att det urval som görs enligt denna artikel, ska omfatta en större eller mindre andel av den tekniska dokumentation och den kliniska utvärderingsdokumentation som bedöms av ett anmält organ.
6.Kommissionen får genom genomförandeakter fastställa närmare bestämmelser för, tillhörande dokument samt samordningen av den granskning av bedömningar av teknisk dokumentation och klinisk utvärderingsdokumentation
som avses i denna artikel. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 114.3.
Artikel 46
Ändringar beträffande utseende och anmälan
1.Myndigheten med ansvar för anmälda organ ska underrätta kommissionen och de andra medlemsstaterna om alla relevanta ändringar beträffande utseendet av ett anmält organ.
De förfaranden som beskrivs i artiklarna 39 och 42 ska tillämpas på utvidgningar av utseendets omfattning.
I fråga om andra ändringar än en utvidgning av utseendets omfattning ska de förfaranden som fastställs i följande punkter tillämpas.
498
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/47 |
SV | |||
|
|
|
|
2.Kommissionen ska omedelbart offentliggöra den ändrade anmälan i Nando. Kommissionen ska omedelbart registrera information om ändringar av det anmälda organets utseende i det elektroniska system som avses i artikel 57.
3.Om ett anmält organ beslutar att upphöra med sin verksamhet avseende bedömning av överensstämmelse, ska det så snart som möjligt och, om upphörandet är planerat, ett år innan det upphör med verksamheten underrätta myndigheten med ansvar för anmälda organ och de berörda tillverkarna om detta. Intygen får förbli giltiga under en tillfällig period av nio månader efter det att det anmälda organets verksamhet upphört på villkor att ett annat anmält organ skriftligen har bekräftat att det kommer att ta ansvar för de produkter som omfattas av intygen. Det nya anmälda organet ska utföra en fullständig bedömning av de produkter det gäller före utgången av denna period, innan de utfärdar nya intyg för dem. Om det anmälda organet har upphört med sin verksamhet ska myndigheten med ansvar för anmälda organ återkalla utseendet.
4.Om myndigheten med ansvar för anmälda organ har konstaterat att ett anmält organ inte längre uppfyller kraven
ibilaga VII, att det underlåter att fullgöra sina skyldigheter eller att det inte har genomfört de nödvändiga korrigerande åtgärderna, ska myndigheten, beroende på hur allvarlig underlåtenheten att uppfylla kraven eller fullgöra skyldigheterna är, tillfälligt återkalla utseendet, begränsa det eller helt eller delvis återkalla det slutgiltigt. En tillfällig återkallelse får inte vara längre än ett år och kan förlängas en gång med lika lång tid.
Myndigheten med ansvar för anmälda organ ska omedelbart underrätta kommissionen och de andra medlemsstaterna om tillfällig återkallelse, begränsningar eller slutgiltig återkallelse av ett utseende.
5.Om utseendet av ett anmält organ har återkallats tillfälligt eller begränsats, eller helt eller delvis återkallats slutgiltigt, ska det anmälda organet underrätta de berörda tillverkarna senast inom tio dagar.
6.I händelse av begränsningar eller tillfällig eller slutgiltig återkallelse av ett utseende ska den nationella myndigheten med ansvar för anmälda organ vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att det berörda anmälda organets dokumentation behålls och göra den tillgänglig för myndigheterna i andra medlemsstater med ansvar för anmälda organ och myndigheter med ansvar för marknadskontroll på deras begäran.
7.I händelse av begränsningar eller tillfällig eller slutgiltig återkallelse av ett utseende ska den nationella myndigheten med ansvar för anmälda organ
a)bedöma påverkan på de intyg som det anmälda organet utfärdat,
b)överlämna en rapport om sina iakttagelser till kommissionen och de andra medlemsstaterna inom tre månader efter att ha anmält ändringarna av utseendet,
c)för att säkerställa att en produkt på marknaden är säker, ålägga det anmälda organet att, inom en rimlig tid som myndigheten fastställer, tillfälligt eller slutgiltigt dra tillbaka intyg som utfärdats på felaktiga grunder,
d)i det elektroniska system som avses i artikel 57 föra in information om intyg som den har krävt ska dras tillbaka tillfälligt eller slutgiltigt,
e)via det elektroniska system som avses i artikel 57 underrätta den behöriga myndigheten för medicintekniska produkter i den medlemsstat där tillverkaren har sitt säte om vilka intyg den har krävt ska dras tillbaka tillfälligt eller slutgiltigt. Denna behöriga myndighet ska vidta lämpliga åtgärder, om så är nödvändigt för att undvika en potentiell hälso- eller säkerhetsrisk för patienter, användare eller andra personer.
8.Med undantag för intyg som utfärdats på felaktiga grunder, och om ett utseende har återkallats tillfälligt eller begränsats, ska intygen alltjämt vara giltiga i följande fall:
a)Om myndigheten med ansvar för anmälda organ inom en månad från och med den tillfälliga återkallelsen eller begränsningarna har bekräftat att det inte finns något säkerhetsproblem avseende de intyg som berörs av den tillfälliga återkallelsen eller begränsningarna, och myndigheten med ansvar för anmälda organ har angett en tidsfrist och åtgärder som förväntas leda till att den tillfälliga återkallelsen eller begränsningarna hävs.
b)Myndigheten med ansvar för anmälda organ har bekräftat att inga intyg av betydelse för den tillfälliga återkallelsen ska utfärdas, ändras eller utfärdas på nytt under den tid som den tillfälliga återkallelsen eller begränsningarna gäller och anger huruvida det anmälda organet har kapacitet att fortsätta att övervaka och ansvara för de befintliga intyg som utfärdats för den period som den tillfälliga återkallelsen eller begränsningarna gäller. Om myndigheten med ansvar för anmälda organ fastställer att det anmälda organet inte har kapacitet att upprätthålla befintliga intyg som utfärdats ska tillverkaren, senast tre månader efter den tillfälliga återkallelsen eller begränsningarna, tillhandahålla den behöriga myndigheten för medicintekniska produkter i den medlemsstat där tillverkaren av den produkt som intyget gäller har sitt säte en skriftlig bekräftelse att ett annat kvalificerat anmält organ tillfälligt tar på sig det anmälda organets uppgifter att övervaka och fortsätta att ansvara för intygen under det tid som den tillfälliga återkallelsen eller begränsningarna gäller.
499
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/48 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
9.Med undantag för intyg som utfärdats på felaktiga grunder och fall där ett utseende har återkallats ska intygen fortsätta att vara giltiga i nio månader under följande omständigheter:
a)Om den behöriga myndigheten för medicintekniska produkter i den medlemsstat där tillverkaren av den produkt som intyget gäller har sitt säte har bekräftat att det inte finns något säkerhetsproblem med de berörda produkterna.
b)Ett annat anmält organ har bekräftat skriftligen att det omedelbart kommer att ansvara för dessa produkter och att det kommer att ha slutfört en bedömning av dem inom tolv månader efter det att utseendet har återkallats slutgiltigt.
Under de omständigheter som avses i första stycket får den behöriga myndigheten för medicintekniska produkter i den medlemsstat där tillverkaren av den produkt som intyget gäller har sitt säte förlänga intygens provisoriska giltighet med ytterligare perioder av tre månader i taget, dock längst i tolv månader sammanlagt.
Myndigheten eller det anmälda organ som tagit på sig de uppgifter som skulle utföras av det anmälda organ som berörs av ändringen av utseendet ska omedelbart informera kommissionen, medlemsstaterna och de andra anmälda organen om ändringen av dessa uppgifter.
Artikel 47
Ifrågasättande av de anmälda organens kompetens
1.Kommissionen ska tillsammans med samordningsgruppen för medicintekniska produkter undersöka alla fall där den gjorts uppmärksam på att det föreligger tvivel om att ett anmält organ eller ett eller flera av dess dotterbolag eller underleverantörer alltjämt uppfyller kraven i bilaga VII eller fullgör sina skyldigheter. Den ska se till att den relevanta myndigheten med ansvar för anmälda organ underrättas och ges tillfälle att undersöka dessa problem.
2.Den anmälande medlemsstaten ska på begäran ge kommissionen all information om utseendet av det berörda anmälda organet.
3.Kommissionen får tillsammans med samordningsgruppen för medicintekniska produkter, beroende på vad som är tillämpligt, inleda ett bedömningsförfarande enligt artikel 39.3 och 39.4, när det finns rimliga tvivel om huruvida ett anmält organ eller ett anmält organs dotterbolag eller underleverantör fortfarande uppfyller kraven i bilaga VII och när den undersökning som genomförts av myndigheten med ansvar för anmälda organ inte helt och fullt anses ha utrett dessa tvivel, eller på begäran av myndigheten med ansvar för anmälda organ. Rapporteringen och resultatet av denna bedömning ska följa principerna i artikel 39. Som ett alternativ, beroende på hur allvarligt problemet är, får kommissionen tillsammans med samordningsgruppen för medicintekniska produkter begära att myndigheten med ansvar för anmälda organ låter upp till två experter från den förteckning som fastställs i enlighet med artikel 40 delta i en bedömning på plats som en del av den planerade kontrollen och bedömningen i enlighet med artikel 44 och den årliga bedömningsplan som avses i artikel 44.4.
4.Om kommissionen konstaterar att ett anmält organ inte längre uppfyller kraven för utseendet ska den meddela detta till den anmälande medlemsstaten och anmoda den att vidta erforderliga korrigerande åtgärder, inklusive vid behov begränsa utseendet eller återkalla det tillfälligt eller slutgiltigt.
Om medlemsstaten inte vidtar nödvändiga korrigerande åtgärder får kommissionen genom genomförandeakter begränsa utseendet eller återkalla det tillfälligt eller slutgiltigt. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det gransknings förfarande som avses i artikel 114.3. Kommissionen ska underrätta den berörda medlemsstaten om sitt beslut och uppdatera Nando och det elektroniska system som avses i artikel 57.
5.Kommissionen ska säkerställa att all konfidentiell information som erhålls i samband med undersökningarna behandlas därefter.
Artikel 48
Inbördes utvärdering och utbyte av erfarenheter mellan myndigheter med ansvar för anmälda
organ
1.Kommissionen ska sörja för att det organiseras utbyte av erfarenheter och praktisk administrativ samordning mellan myndigheterna med ansvar för anmälda organ. Ett sådant utbyte ska bl.a. omfatta följande:
a)Framtagande av dokument med bästa praxis rörande den verksamhet som myndigheterna med ansvar för anmälda organ utför.
500
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/49 |
SV | |||
|
|
|
|
b)Framtagande av dokument med riktlinjer för de anmälda organen med avseende på genomförandet av denna förordning.
c)De i artikel 40 avsedda experternas utbildning och kvalifikationer.
d)Övervakning av trender relaterade till ändringar i utseenden och anmälan och trender i fråga om återkallelser av intyg och överföringar mellan anmälda organ.
e)Övervakning av tillämpningen och tillämpligheten när det gäller de koder som beskriver omfattningen enligt artikel 42.13.
f)Framtagande av en mekanism för inbördes utvärdering mellan myndigheterna och kommissionen.
g)Metoder för att informera allmänheten om myndigheternas och kommissionens övervaknings- och kontroll verksamhet i fråga om anmälda organ.
2.Myndigheterna med ansvar för anmälda organ ska delta i en inbördes utvärdering vart tredje år genom den mekanism som tagits fram i enlighet med punkt 1 i denna artikel. Sådana utvärderingar ska i normala fall genomföras parallellt med de gemensamma bedömningar på plats som avses i artikel 39. En myndighet kan som ett alternativ välja att låta sådana utvärderingar genomföras som en del av myndighetens övervakning enligt artikel 44.
3.Kommissionen ska delta i organiserandet och tillhandahålla stöd för genomförandet av mekanismen för inbördes utvärdering.
4.Kommissionen ska sammanställa en årlig sammanfattande rapport om aktiviteterna avseende inbördes utvärdering som ska göras tillgänglig för allmänheten.
5.Kommissionen får genom genomförandeakter fastställa närmare bestämmelser och tillhörande handlingar för mekanismen för inbördes utvärdering, utbildning och kvalifikationer enligt punkt 1 i denna artikel. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 114.3.
Artikel 49
Samordning av anmälda organ
Kommissionen ska säkerställa att lämplig samordning och lämpligt samarbete mellan de anmälda organen upprättas och bedrivs genom en samordningsgrupp av anmälda organ för medicintekniska produkter, även medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik. Denna grupp ska träffas regelbundet och minst en gång om året.
De organ som anmälts i enlighet med denna förordning ska delta i den gruppens arbete.
Kommissionen får fastställa närmare bestämmelser för hur samordningsgruppen av anmälda organ fungerar.
Artikel 50
Förteckning över standardavgifter
De anmälda organen ska upprätta och offentliggöra förteckningar över sina standardavgifter för utförande av bedömningar av överensstämmelse.
KAPITEL V
KLASSIFICERING OCH BEDÖMNING AV ÖVERENSSTÄMMELSE
AVSNITT 1
Klassificering
Artikel 51
Klassificering av produkter
1.Produkterna ska delas in i klasserna I, IIa, IIb och III, på grundval av produkternas avsedda ändamål och de inneboende riskerna med dem. Klassificeringen ska utföras i enlighet med bilaga VIII.
501
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/50 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
2.Tvister mellan tillverkaren och det berörda anmälda organet som rör tillämpningen av bilaga VIII ska hänskjutas för beslut till den behöriga myndigheten i den medlemsstat där tillverkaren har sitt säte. Om tillverkaren inte har något registrerat företag i unionen och ännu inte har utsett någon auktoriserad representant ska frågan hänskjutas till den behöriga myndigheten i den medlemsstat där den auktoriserade representant som avses i avsnitt 2.2 andra stycket b sista strecksatsen i bilaga IX har sitt säte. Om det anmälda organet är etablerat i en annan medlemsstat än tillverkaren ska den behöriga myndigheten fatta sitt beslut efter samråd med den behöriga myndigheten i den medlemsstat som utsett det anmälda organet.
Den behöriga myndigheten i den medlemsstat där tillverkaren har sitt säte ska underrätta samordningsgruppen för medicintekniska produkter och kommissionen om sitt beslut. Beslutet ska på begäran göras tillgängligt.
3.På begäran av en medlemsstat ska kommissionen, genom genomförandeakter, efter att ha hört samordningsgruppen för medicintekniska produkter besluta om följande:
a)Hur bilaga VIII ska tillämpas på en viss produkt, produktkategori eller produktgrupp, i syfte att fastställa hur sådana produkter ska klassificeras.
b)Att en produkt, produktkategori eller produktgrupp av folkhälsoskäl, som grundar sig på ny vetenskaplig evidens eller information som blir tillgänglig i samband med säkerhetsövervakning och marknadskontroll ska omklassificeras av hälsoskäl och därmed frångå bilaga VIII.
4.Kommissionen får också, på eget initiativ och efter att ha hört samordningsgruppen för medicintekniska produkter, genom genomförandeakter fatta beslut om de frågor som avses i punkt 3 a och b.
5.För att säkerställa en enhetlig tillämpning av bilaga VIII, och med beaktande av relevanta vetenskapliga utlåtanden från relevanta vetenskapliga kommittéer, får kommissionen anta genomförandeakter i den mån detta är nödvändigt för att lösa problemen med skilda tolkningar och praktisk tillämpning.
6.De genomförandeakter som avses i punkterna 3, 4 och 5 i den här artikeln ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 114.3.
AVSNITT 2
Bedömning av överensstämmelse
Artikel 52
Förfaranden för bedömning av överensstämmelse
1.Innan tillverkarna släpper ut en produkt på marknaden ska de göra en bedömning av överensstämmelse avseende
denna produkt i enlighet med de tillämpliga förfaranden för bedömning av överensstämmelse som anges i bilagorna IX–XI.
2.Innan man tar i bruk en produkt som inte har släppts ut på marknaden ska tillverkarna göra en bedömning av överensstämmelse avseende denna produkt i enlighet med de tillämpliga förfaranden för bedömning av överensstämmelse som anges i bilagorna IX–XI.
3.Tillverkare av produkter i klass III, utom specialanpassade produkter eller prövningsprodukter, ska genomgå en bedömning av överensstämmelse enligt bilaga IX. Tillverkaren kan som ett alternativ välja att tillämpa en bedömning av överensstämmelse enligt bilaga X i kombination med en bedömning av överensstämmelse enligt bilaga XI.
4.Tillverkare av produkter i klass IIb, utom specialanpassade produkter eller prövningsprodukter, ska bli föremål för en bedömning av överensstämmelse enligt kapitlen I och III i bilaga IX, inklusive en bedömning av den tekniska dokumentationen enligt avsnitt 4 i den bilagan för minst en representativ produkt per generisk produktgrupp.
För implantat i klass IIb, utom suturer, agraffer, tandfyllningar, tandställningar, tandkronor, skruvar, kilar, plattor, trådar förutom suturer, stift, clips och anslutningsdon, ska bedömningen av den tekniska dokumentationen enligt avsnitt 4 i bilaga IX tillämpas för varje produkt.
Tillverkaren får som ett alternativ välja att tillämpa en bedömning av överensstämmelse som grundar sig på typkontroll enligt bilaga X i kombination med en bedömning av överensstämmelse som grundar sig på kontroll av produktens överensstämmelse enligt bilaga XI.
502
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/51 |
SV | |||
|
|
|
|
5.Om det är motiverat utifrån väletablerad teknologi, liknande den som används i de undantagna produkter som ingår i förteckningen i punkt 4 andra stycket i denna artikel, som används i andra implantat i klass IIb eller om det är berättigat för att skydda patienternas, användarnas eller andra människors hälsa eller säkerhet eller andra aspekter av folkhälsan ges kommissionen befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 115 för att ändra den förteckningen genom att lägga till andra typer av implantat i klass IIb till förteckningen eller stryka produkter från den.
6.Tillverkare av produkter i klass IIa, utom specialanpassade produkter eller prövningsprodukter, ska vara föremål för en bedömning av överensstämmelse enligt kapitlen I och III i bilaga IX, däribland en bedömning av den tekniska dokumentationen enligt avsnitt 4 i den bilagan för minst en representativ produkt för varje produktkategori.
Tillverkaren får som ett alternativ välja att upprätta den tekniska dokumentationen | enligt bilagorna II och III |
i kombination med en bedömning av överensstämmelse enligt avsnitt 10 eller avsnitt 18 | i bilaga XI. Bedömningen av |
den tekniska dokumentationen ska tillämpas för minst en representativ produkt per generisk produktgrupp.
7.Tillverkare av produkter i klass I, utom specialanpassade produkter eller prövningsprodukter, ska försäkra att deras produkter överensstämmer med kraven genom den EU-försäkran om överensstämmelse som avses i artikel 19, efter att ha upprättat den tekniska dokumentationen enligt bilagorna II och III. Om de produkterna släpps ut på marknaden
i sterilt skick, har en mätfunktion eller är kirurgiska flergångsinstrument ska tillverkaren tillämpa förfarandena i kapitlen I och III i bilaga IX, eller i del A i bilaga XI. Det anmälda organets deltagande i dessa förfaranden ska dock begränsas till
a)de aspekter som rör skapandet, säkerställandet och upprätthållandet av de sterila förhållandena, när det gäller produkter som släpps ut på marknaden i sterilt skick,
b)de aspekter som rör produkternas överensstämmelse med de mättekniska kraven, när det gäller produkter med en mätfunktion,
c)de fall som gäller kirurgiska flergångsinstrument och som rör rengöring, desinfektion, sterilisering, underhåll och funktionstestning samt relaterade bruksanvisningar.
8.Tillverkare av specialanpassade produkter ska tillämpa förfarandet i bilaga XIII och utarbeta en förklaring enligt avsnitt 1 i den bilagan innan sådana produkter släpps ut på marknaden.
Utöver det förfarande som gäller enligt första stycket ska tillverkare av specialanpassade implantat i klass III också omfattas av förfarandet för bedömning av överensstämmelse enligt kapitel I i bilaga IX. Tillverkaren får som ett alternativ välja att tillämpa en bedömning av överensstämmelse enligt del A i bilaga XI.
9. Utöver de förfaranden som gäller enligt punkt 3, 4, 6 eller 7 i denna artikel för de produkter som avses i artikel 1.8 första stycket ska förfarandet enligt avsnitt 5.2 i bilaga IX eller avsnitt 6 i bilaga X också tillämpas.
10.Utöver de förfaranden som gäller enligt punkt 3, 4, 6 eller 7 i denna artikel för de produkter som i enlighet med artikel 1.6 f eller 1.6 g och 1.10 första stycket omfattas av denna förordning ska förfarandet enligt avsnitt 5.3 i bilaga IX eller avsnitt 6 i bilaga X också tillämpas.
11.Utöver de förfaranden som gäller enligt punkt 3, 4, 6 eller 7 för de produkter som består av substanser eller kombinationer av substanser som är avsedda att föras in i människokroppen via en kroppsöppning eller att användas på hud och som absorberas av eller sprids lokalt i människokroppen ska förfarandet enligt avsnitt 5.4 i bilaga IX eller avsnitt 6 i bilaga X också tillämpas.
12.Den medlemsstat där det anmälda organet är etablerat får kräva att all eller viss dokumentation, inklusive teknisk
dokumentation och revisions-, bedömnings- och inspektionsrapporter, som rör de förfaranden som avses i punkterna 1–7 och 9–11 görs tillgänglig på ett eller flera av unionens officiella språk, som den medlemsstaten fastställer. Om inga sådana krav finns ska handlingarna finnas tillgängliga på något av unionens officiella språk som det anmälda organet godtar.
13.Prövningsprodukter ska uppfylla kraven i artiklarna 62–81.
503
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/52 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
14.Kommissionen får genom genomförandeakter fastställa närmare bestämmelser och förfaranden för att säkerställa att de anmälda organen tillämpar förfarandena för bedömning av överensstämmelse på ett enhetligt sätt i fråga om följande:
a) Frekvens och urvalsgrund för stickprov för bedömningen av den tekniska dokumentationen enligt avsnitten 2.3 tredje stycket och 3.5 i bilaga IX för produkter i klasserna IIa och IIb och enligt avsnitt 10.2 i bilaga XI för produkter i klass IIa.
b) Minimifrekvens för de anmälda organens oanmälda revisioner på plats och stickprov i enlighet med avsnitt 3.4 i bilaga IX, med beaktande av riskklass och produkttyp.
c)Fysiska provningar, laboratorieundersökningar eller andra tester som ska göras av de anmälda organen i samband med stickprov, bedömning av den tekniska dokumentationen och typkontroll i enlighet med avsnitten 3.4 och 4.3 i bilaga IX, avsnitt 3 i bilaga X och avsnitt 15 i bilaga XI.
De genomförandeakter som avses i första stycket ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 114.3.
Artikel 53
Anmälda organs medverkan i förfaranden för bedömning av överensstämmelse
1.Om det enligt förfarandet för bedömning av överensstämmelse krävs medverkan av ett anmält organ får tillverkaren lämna in en ansökan till ett valfritt anmält organ, förutsatt att det anmälda organ som valts har utsetts för att utföra bedömningar av överensstämmelse med avseende på de berörda produkttyperna. Tillverkaren får inte lämna in en ansökan parallellt till ett annat anmält organ för samma förfarande för bedömning av överensstämmelse.
2.Om en tillverkare drar tillbaka sin ansökan innan det anmälda organet har fattat ett beslut om bedömningen av överensstämmelse ska det berörda anmälda organet via det elektroniska system som avses i artikel 57 underrätta övriga anmälda organ.
3.När tillverkarna enligt punkt 1 lämnar in en ansökan till ett anmält organ ska de ange huruvida de har dragit tillbaka en ansökan som de lämnat till ett annat anmält organ innan detta anmälda organ har fattat ett beslut och informera om eventuella tidigare ansökningar för samma bedömning av överensstämmelse som har avslagits av ett annat anmält organ.
4.Det anmälda organet får begära sådan information eller sådana data från tillverkaren som är nödvändig för att korrekt genomföra det valda förfarandet för bedömning av överensstämmelse.
5.Anmälda organ och deras personal ska utföra bedömningen av överensstämmelse med största möjliga yrkesintegritet, ha nödvändig teknisk och vetenskaplig kompetens på det specifika området och stå fria från varje påtryckning och incitament, i synnerhet ekonomiska, som kan påverka deras omdöme eller resultaten av deras bedömning av överensstämmelse, särskilt från personer eller grupper av personer som berörs av resultaten av denna verksamhet.
Artikel 54
Förfarandet för samråd vid klinisk utvärdering av vissa produkter i klass III och klass IIb
1.Utöver det eller de förfaranden som gäller enligt artikel 52, ska ett anmält organ tillämpa förfarandet för samråd vid klinisk utvärdering enligt avsnitt 5.1 i bilaga IX eller enligt avsnitt 6 i bilaga X, beroende på vad som är tillämpligt, vid bedömningen av överensstämmelse av följande produkter:
a)implantat i klass III, och
b)aktiva produkter i klass IIb som är avsedda för att administrera och/eller avlägsna läkemedel, i enlighet med avsnitt 6.4 i bilaga VIII (regel 12).
2.Det förfarande som avses i punkt 1 ska inte krävas för produkter som där avses
a)vid förnyelse av intyg som utfärdats enligt denna förordning,
504
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/53 |
SV | |||
|
|
|
|
b)om produkten har utformats genom ändringar av en produkt som samma tillverkare redan salufört för samma avsedda ändamål, under förutsättning att tillverkaren på ett för det anmälda organet tillfredsställande sätt har visat att ändringarna inte negativt påverkar produktens nytta/riskförhållande, eller
c)om principerna för den kliniska utvärderingen av produkttypen eller produktkategorin har behandlats i en gemensam specifikation enligt artikel 9 och det anmälda organet bekräftar att tillverkarens kliniska utvärdering av produkten har utförts i enlighet med den relevanta gemensamma specifikationen för klinisk utvärdering av den typen av produkter.
3.Det anmälda organet ska underrätta de behöriga myndigheterna, myndigheten med ansvar för anmälda organ och kommissionen via det elektroniska system som avses i artikel 57 om huruvida det förfarande som avses i punkt 1 i den här artikeln ska tillämpas. Underrättelsen ska åtföljas av bedömningsrapporten från den kliniska utvärderingen.
4.Kommissionen ska upprätta en årlig översikt över produkter som har varit föremål för det förfarande som anges avsnitt 5.1 i bilaga IX och som avses i avsnitt 6 i bilaga X. Den årliga översikten ska innehålla underrättelser enligt punkt 3 i denna artikel och avsnitt 5.1 e i bilaga IX och en förteckning över de fall där det anmälda organet inte har följt expertpanelens rådgivning. Kommissionen ska lägga fram denna översikt för Europaparlamentet, rådet och samordningsgruppen för medicintekniska produkter.
5.Kommissionen ska senast den 27 maj 2025 utarbeta en rapport om hur denna artikel fungerar och lägga fram den för Europaparlamentet och rådet. I rapporten ska hänsyn tas till de årliga översikterna och eventuella tillgängliga relevanta rekommendationer från samordningsgruppen för medicintekniska produkter. På grundval av denna rapport ska kommissionen vid behov lämna förslag till ändringar av denna förordning.
Artikel 55
Mekanism för granskning av bedömningar av överensstämmelse av vissa produkter i klass III och
produkter i klass IIb
1.Ett anmält organ ska underrätta de behöriga myndigheterna om intyg som det har beviljat för produkter som har genomgått en bedömning av överensstämmelse i enlighet med artikel 54.1. En sådan underrättelse ska göras via det elektroniska system som avses i artikel 57 och ska innehålla den sammanfattning av säkerhet och klinisk prestanda som
avses i artikel 32, det anmälda organets bedömningsrapport, bruksanvisningen enligt avsnitt 23.4 i bilaga I och i förekommande fall expertpanelernas vetenskapliga yttrande enligt avsnitt 5.1 i bilaga IX eller avsnitt 6 i bilaga X, beroende på vad som är tillämpligt. Om det anmälda organet och expertpanelerna skulle ha olika uppfattning, ska en fullständig motivering också inkluderas.
2.Behöriga myndigheter och, i tillämpliga fall, kommissionen får på grundval av rimliga tvivel tillämpa ytterligare förfaranden i enlighet med artikel 44, 45, 46, 47 eller 94 och får, om det anses nödvändigt, vidta lämpliga åtgärder i enlighet med artiklarna 95 och 97.
3.Samordningsgruppen för medicintekniska produkter och, i tillämpliga fall, kommissionen får på grundval av rimliga tvivel begära vetenskaplig rådgivning från expertpanelerna om säkerheten och prestandan för vilken produkt som helst.
Artikel 56
Intyg om överensstämmelse
1.De intyg som de anmälda organen utfärdar i enlighet med bilagorna IX, X och XI ska vara avfattade på ett av unionens officiella språk som bestämts av den medlemsstat där det anmälda organet är etablerat eller på ett annat av unionens officiella språk som det anmälda organet godtar. I bilaga XII anges vilka uppgifter som intygen minst måste innehålla.
2.Intygen ska gälla under den tid som är angiven i dem och högst i fem år. På begäran av tillverkaren får intygens giltighet förlängas med högst fem år i taget på grundval av en ny bedömning i enlighet med de tillämpliga förfarandena för bedömning av överensstämmelse. Eventuella tillägg till ett intyg ska vara giltiga så länge som intyget är giltigt.
3.Anmälda organ får införa begränsningar för en produkts avsedda ändamål för vissa grupper av patienter eller kräva att tillverkare genomför särskilda studier för klinisk uppföljning efter utsläppandet på marknaden i enlighet med del B
ibilaga XIV.
505
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/54 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
4.Om ett anmält organ konstaterar att kraven enligt denna förordning inte längre uppfylls av tillverkaren ska organet, med beaktande av proportionalitetsprincipen, tillfälligt eller slutgiltigt återkalla det utfärdade intyget eller begränsa det, om det inte säkerställs att dessa krav uppfylls genom att tillverkaren vidtar lämpliga korrigerande åtgärder inom en tidsfrist som fastställts av det anmälda organet. Det anmälda organet ska motivera sitt beslut.
5.Det anmälda organet ska i det elektroniska system som avses i artikel 57 lägga in information om utfärdade intyg, även ändringar och tillägg i dessa, och om intyg som har återkallats tillfälligt, på nytt blivit giltiga eller återkallats slutgiltigt eller intyg som organet har vägrat utfärda eller begränsat. Denna information ska vara tillgänglig för allmänheten.
6.Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 115 för att mot bakgrund av de tekniska framstegen ändra de uppgifter som intygen minst måste innehålla enligt bilaga XII.
Artikel 57
Elektroniskt system för anmälda organ och för intyg om överensstämmelse
1.Efter att ha hört samordningsgruppen för medicintekniska produkter ska kommissionen upprätta och förvalta ett elektroniskt system för att samla in och behandla följande information:
a)Den förteckning över dotterbolag som avses i artikel 37.3.
b)Den förteckning över experter som avses i artikel 40.2.
c) Den information som hänför sig till den anmälan som avses i artikel 42.10 och de ändringar som avses i artikel 46.2.
d)Den förteckning över anmälda organ som avses i artikel 43.2.
e)Sammanfattningen av den rapport som avses i artikel 44.12.
f)De anmälningar för bedömning av överensstämmelse och de intyg som avses i artiklarna 54.3 och 55.1.
g)Tillbakadragande av eller avslag på ansökningar om intyg enligt artikel 53.2 och avsnitt 4.3 i bilaga VII.
h)Information om intyg enligt artikel 56.5.
i)Den sammanfattning av säkerhet och klinisk prestanda som avses i artikel 32.
2.Medlemsstaternas behöriga myndigheter, kommissionen och när så är lämpligt anmälda organ och, i de fall detta föreskrivs i denna förordning eller i förordning (EU) 2017/746, allmänheten ska ha tillgång till den information som har samlats in och behandlats i det elektroniska systemet.
Artikel 58
Frivilligt byte av anmält organ
1.Om en tillverkare avslutar sitt avtal med ett anmält organ och sluter avtal med ett annat anmält organ om bedömning av överensstämmelse av samma produkt, ska de närmare bestämmelserna för bytet av anmält organ tydligt anges i ett avtal mellan tillverkaren, det tillträdande anmälda organet och där så är möjligt det avgående anmälda organet. Avtalet ska åtminstone omfatta följande:
a)Det datum då de intyg som utfärdats av det avgående anmälda organet blir ogiltiga.
b)Det datum fram till vilket det avgående anmälda organets identifieringsnummer får anges i den information som tillverkaren lämnar, även reklammaterial.
c)Överföring av dokument, inklusive med avseende på konfidentialitet och äganderätt.
d)Det datum efter vilket bedömningar av överensstämmelse som tidigare utförts av det avgående anmälda organet överförs till det tillträdande anmälda organet.
e)Information om det sista serienummer eller partinummer (LOT) som det avgående anmälda organet ansvarar för.
2.Samma dag som intygen blir ogiltiga ska det avgående anmälda organet återkalla de intyg som det har utfärdat för den berörda produkten.
506
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/55 |
SV | |||
|
|
|
|
Artikel 59
Undantag från förfarandena för bedömning av överensstämmelse
1.Genom undantag från artikel 52 får en behörig myndighet på en vederbörligen motiverad begäran tillåta att en specifik produkt släpps ut på marknaden eller tas i bruk inom den berörda medlemsstatens territorium, trots att de förfaranden som avses i den artikeln inte har genomförts, om användningen av produkten är befogad av skäl som rör folkhälsan eller patienters säkerhet eller hälsa.
2.Medlemsstaten ska underrätta kommissionen och de andra medlemsstaterna om alla beslut om att godkänna att en produkt släpps ut på marknaden eller tas i bruk i enlighet med punkt 1, om beslutet inte gäller användning för en enda patient.
3.Efter en underrättelse enligt punkt 2 i denna artikel får kommissionen i undantagsfall som rör folkhälsan eller patienters säkerhet eller hälsa genom genomförandeakter besluta att giltigheten för ett godkännande som en medlemsstat beviljat i enlighet med punkt 1 i denna artikel under en begränsad tid ska gälla på hela unionens territorium och fastställa villkoren för att släppa ut produkten på marknaden eller ta den i bruk. Dessa genomförandeakter ska antas
ienlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 114.3.
Om det finns vederbörligen motiverade och tvingande skäl till skyndsamhet för att skydda människors hälsa och säkerhet ska kommissionen anta genomförandeakter med omedelbar verkan i enlighet med det förfarande som avses i artikel 114.4.
Artikel 60
Exportintyg
1.Vid export ska den medlemsstat där tillverkaren eller den auktoriserade representanten har sitt säte på tillverkarens eller den auktoriserade representantens begäran utfärda ett exportintyg, där det anges att tillverkaren eller den auktoriserade representanten, beroende på vad som är tillämpligt, har sitt säte på dess territorium och att den berörda produkten med CE-märkning i enlighet med denna förordning får saluföras i unionen. Exportintyget ska ange produktens grundläggande UDI-DI enligt den UDI-databas som avses i artikel 29. Om ett anmält organ har utfärdat ett intyg enligt artikel 56 ska exportintyget ange det unika identifieringsnumret för det intyg som utfärdats av det anmälda organet i enlighet med kapitel II avsnitt 3 i bilaga XII.
2.Kommissionen kan genom genomförandeakter fastställa en mall för exportintyg med beaktande av internationell praxis för användningen av exportintyg. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 114.2.
KAPITEL VI
KLINISK UTVÄRDERING OCH KLINISKA PRÖVNINGAR
Artikel 61
Klinisk utvärdering
1.Bekräftelsen på överensstämmelse med de relevanta allmänna kraven på säkerhet och prestanda som anges i bilaga I när produkten används i enlighet med sin avsedda användning under för produkten normala användningsförhållanden, och utvärderingen av oönskade bieffekter och huruvida det nytta/riskförhållande som avses i avsnitten 1 och 8 i bilaga I är godtagbart, ska baseras på kliniska data som utgör tillräcklig klinisk evidens, samt om tillämpligt på relevanta uppgifter enligt bilaga III.
Tillverkaren ska ange och motivera den nivå av klinisk evidens som krävs för att påvisa att de relevanta allmänna kraven på säkerhet och prestanda är uppfyllda. Nivån av klinisk evidens ska vara lämplig med tanke på produktens egenskaper och avsedda ändamål.
I detta syfte ska tillverkarna planera, genomföra och dokumentera en klinisk utvärdering i enlighet med denna artikel och del A i bilaga XIV.
507
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/56 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
2.För samtliga produkter i klass III och de produkter i klass IIb som avses i artikel 54.1 b får tillverkaren, före den kliniska utvärderingen och/eller prövningen, konsultera en expertpanel enligt artikel 106, i syfte att se över tillverkarens planerade strategi för klinisk utveckling och förslag på klinisk prövning. Tillverkaren ska ta vederbörlig hänsyn till
expertpanelens yttranden. Sådana överväganden ska dokumenteras i den kliniska utvärderingsrapport som avses i punkt 12 i den här artikeln.
Tillverkaren får inte åberopa någon rätt till de åsikter som uttrycks av expertpanelen i samband med eventuella framtida förfaranden för bedömning av överensstämmelse.
3.En klinisk utvärdering ska följa ett definierat och metodologiskt korrekt förfarande grundat på följande:
a)En kritisk utvärdering av vid tillfället tillgänglig relevant vetenskaplig litteratur om produktens säkerhet, prestanda, konstruktionsegenskaper och avsedda ändamål, där följande villkor uppfylls:
—Det påvisas att produkten som är föremål för en klinisk utvärdering för det avsedda ändamålet kan jämställas med den produkt som uppgifterna avser i enlighet med avsnitt 3 i bilaga XIV, och
—uppgifterna visar tillräckligt tydligt att de relevanta allmänna kraven på säkerhet och prestanda är uppfyllda.
b)En kritisk utvärdering av resultaten av alla tillgängliga kliniska prövningar, med vederbörlig hänsyn till huruvida prövningarna genomförts i enlighet med artiklarna 62-80, de akter som antagits i enlighet med artikel 81 samt bilaga XV.
c)Ett övervägande av vid tillfället tillgängliga alternativa behandlingsalternativ, i förekommande fall.
4.När det gäller implantat och produkter i klass III ska kliniska prövningar genomföras såvida inte
— produkten har konstruerats genom ändringar av en produkt som samma tillverkare redan salufört,
—den ändrade produkten av tillverkaren har påvisats vara likvärdig med den saluförda produkten, i enlighet med avsnitt 3 i bilaga XIV och detta påvisande har godkänts av det anmälda organet, och
—den kliniska utvärderingen av den saluförda produkten är tillräcklig för att visa att den ändrade produkten överensstämmer med de relevanta kraven på säkerhet och prestanda.
I detta fall ska det anmälda organet kontrollera att planen för klinisk uppföljning efter utsläppande på marknaden för den ändrade produkten är ändamålsenlig och inkluderar studier som rör produkter som släppts ut på marknaden och som ska visa att produktens säkerhet och prestanda uppnås.
Det krävs inte heller någon klinisk prövning i de fall som avses i punkt 6.
5.Tillverkaren av en produkt som har påvisats vara likvärdig med en redan saluförd produkt som denne inte har tillverkat får också åberopa punkt 4 för att inte utföra en klinisk prövning under förutsättning att följande villkor är uppfyllda utöver vad som krävs enligt den punkten:
—de två tillverkarna har ett avtal som uttryckligen ger tillverkaren av den ändrade produkten löpande och fullständig tillgång till all teknisk dokumentation, och
—den ursprungliga kliniska utvärderingen har genomförts i enlighet med kraven i denna förordning,
och tillverkaren av den andra produkten kan lägga fram klara belägg för detta för det anmälda organet.
6.Kravet på att utföra kliniska prövningar enligt punkt 4 ska inte gälla för implantat och produkter i klass III
a)som lagligen har släppts ut på marknaden eller tagits i bruk i enlighet med direktiv 90/385/EEG eller direktiv 93/42/EEG och för vilka den kliniska utvärderingen
—bygger på tillräckliga kliniska data, och
—har utförts i enlighet med de relevanta produktspecifika gemensamma specifikationerna för klinisk utvärdering av den typen av produkter i de fall sådana specifikationer finns tillgängliga, eller
b)som är suturer, agraffer, tandfyllningar, tandställningar, tandkronor, skruvar, kilar, plattor, trådar förutom suturer, stift,
clips och anslutningsdon för vilka den kliniska utvärderingen bygger på tillräckliga kliniska data och har utförts i enlighet med de relevanta gemensamma specifikationerna för klinisk utvärdering av den typen av produkter i de fall sådana specifikationer finns tillgängliga.
508
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/57 |
SV | |||
|
|
|
|
7.I de fall där punkt 4 inte tillämpas med stöd av punkt 6 ska detta motiveras i tillverkarens kliniska utvärderingsrap port och i det anmälda organets bedömningsrapport om den kliniska utvärderingen.
8.Om det är motiverat med anledning av att väletablerad teknik, liknande den som används i de undantagna produkter som ingår i förteckningen i punkt 6 b i denna artikel, används i andra produkter eller i de fall det är berättigat för att skydda patienternas, användarnas eller andra människors hälsa och säkerhet eller andra aspekter av folkhälsan ges kommissionen befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 115 för att ändra den förteckning över undantagna produkter som avses i artikel 52.4 andra stycket andra meningen och punkt 6 b i den här artikeln genom att lägga till andra typer av implantat eller produkter i klass III till förteckningen eller stryka produkter från den.
9.När det gäller sådana produkter utan avsett medicinskt ändamål som förtecknas i bilaga XVI ska kravet på att visa den kliniska nyttan i enlighet med detta kapitel och bilagorna XIV och XV förstås som ett krav att visa produktens prestanda. De kliniska utvärderingarna av sådana produkter ska baseras på relevanta uppgifter avseende säkerheten och innefatta uppgifter från övervakningen av produkter som släppts ut på marknaden, klinisk uppföljning efter utsläppandet på marknaden samt, i förekommande fall, specifika kliniska prövningar. För dessa produkter ska kliniska prövningar genomföras såvida det inte är vederbörligen motiverat att enbart förlita sig på befintliga kliniska data avseende en motsvarande medicinteknisk produkt.
10.Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 4, och om de på kliniska data grundade beläggen för att produkten uppfyller de allmänna kraven på säkerhet och prestanda inte anses vara tillräckliga, ska, utom i fråga om produkter
iklass III och implantat, en skälig motivering för sådana undantag ges på grundval av resultaten från tillverkarens riskhantering och med beaktande av uppgifter om interaktionen mellan produkt och människa, avsedda kliniska prestanda och tillverkarens uppgifter. I detta fall ska tillverkaren i den tekniska dokumentation som avses i bilaga II vederbörligen styrka varför den anser att uppfyllelsen av de allmänna kraven på säkerhet och prestanda som bygger på resultat av icke-kliniska testmetoder, inklusive prestandautvärdering, bänktest och preklinisk utvärdering, har påvisats och är adekvat.
11.Den kliniska utvärderingen och dokumentationen av denna ska under den berörda produktens hela livslängd uppdateras med kliniska data som inhämtats vid genomförandet av tillverkarens kliniska uppföljning efter utsläppandet på marknaden i enlighet med del B i bilaga XIV och den plan för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden som avses i artikel 84.
För produkter i klass III och för implantat ska rapporten om den kliniska uppföljningen efter utsläppandet på marknaden och, om så anges, den sammanfattning av säkerhet och klinisk prestanda som avses i artikel 32 uppdateras med sådana data minst en gång om året.
12.Den kliniska utvärderingen, dess resultat och den kliniska evidens som kan härledas från den ska dokumenteras i en klinisk utvärderingsrapport enligt avsnitt 4 i bilaga XIV som, utom för specialanpassade produkter, ska utgöra en del av den tekniska dokumentationen för den berörda produkten enligt bilaga II.
13.Om så krävs för att säkerställa en enhetlig tillämpning av bilaga XIV får kommissionen, med vederbörlig hänsyn till tekniska och vetenskapliga framsteg, i den mån detta är nödvändigt för att lösa problemen med skilda tolkningar och praktisk tillämpning, anta genomförandeakter. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det gransknings förfarande som avses i artikel 114.3.
Artikel 62
Allmänna krav för kliniska prövningar som genomförs för att påvisa produkters överensstämmelse
1.Kliniska prövningar ska utformas, godkännas, genomföras, registreras och rapporteras i enlighet med bestämmelserna i denna artikel och i artiklarna 63–80, de akter som antagits i enlighet med artikel 81 och bilaga XV om de genomförs som en del av den kliniska utvärderingen för bedömning av överensstämmelse i ett eller flera av följande syften:
a)Att fastställa och kontrollera att en produkt konstrueras, tillverkas och förpackas på ett sådant sätt att den under normala användningsförhållanden är lämplig för ett eller flera av de specifika ändamål som anges i artikel 2.1 och uppnår de avsedda prestanda som anges av dess tillverkare.
509
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/58 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
b)Att fastställa och kontrollera att en produkt har de kliniska fördelar som dess tillverkare angett.
c)Att fastställa och kontrollera produktens kliniska säkerhet och dokumentera oönskade bieffekter under en produkts normala användningsförhållanden och bedöma om de risker som dessa innebär är acceptabla när de vägs mot de fördelar som ska uppnås med produkten.
2.En sponsor för en klinisk prövning som inte är etablerad i unionen ska säkerställa att den har en fysisk eller juridisk person som är etablerad i unionen som sin rättsliga företrädare. Denna rättsliga företrädare ska säkerställa att sponsorns skyldigheter enligt denna förordning fullgörs och vara mottagare för all kommunikation med sponsorn som föreskrivs i denna förordning. All kommunikation med denna rättsliga företrädare ska anses vara kommunikation med sponsorn.
Medlemsstaterna får välja att inte tillämpa första stycket på kliniska prövningar som ska genomföras enbart på deras territorium, eller på deras territorium och ett tredjelands territorium, förutsatt att de säkerställer att sponsorn för den kliniska prövningen har minst en kontaktperson på deras territorium, som ska vara mottagare för all kommunikation med sponsorn som föreskrivs i denna förordning.
3.Kliniska prövningar ska utformas och genomföras på ett sådant sätt att försökspersonernas rättigheter, säkerhet, värdighet och välbefinnande skyddas och väger tyngre än alla andra intressen och på ett sådant sätt att de kliniska data som genereras är vetenskapligt giltiga, tillförlitliga och robusta.
Kliniska prövningar ska vara föremål för vetenskaplig och etisk granskning. Den etiska granskningen ska genomföras av en etikkommitté i enlighet med nationell rätt. Medlemsstaterna ska säkerställa att förfarandena för etikkommittéernas granskning är förenliga med de förfaranden som anges i denna förordning för bedömningen av ansökningar om godkännande av en klinisk prövning. Minst en lekman ska delta i den etiska granskningen.
4.En klinisk prövning som avses i punkt 1 får endast genomföras om samtliga följande villkor är uppfyllda:
a)Den kliniska prövningen har godkänts av den medlemsstat där den kliniska prövningen ska genomföras i enlighet med denna förordning, om inte annat anges.
b)En etikkommitté, inrättad i enlighet med nationell rätt, har inte avgett något negativt yttrande avseende den kliniska prövningen, som i enlighet med nationell rätt gäller i hela den medlemsstaten.
c)Sponsorn eller dennes rättsliga företrädare eller en kontaktperson enligt punkt 2 är etablerad i unionen.
d)Sårbara grupper och försökspersoner ges tillräckligt skydd i överensstämmelse med artiklarna 64–68.
e)Den förväntade nyttan för försökspersonerna eller för folkhälsan rättfärdigar de förutsebara riskerna och olägenheterna, och det övervakas ständigt att detta villkor uppfylls.
f)Försökspersonen eller, om försökspersonen inte kan ge informerat samtycke, hans eller hennes lagligen utsedda ställföreträdare, har gett informerat samtycke i enlighet med artikel 63.
g)Försökspersonen, eller om försökspersonen inte kan ge informerat samtycke, hans eller hennes lagligen utsedda ställföreträdare, har fått kontaktuppgifterna för en enhet som vid behov kan tillhandahålla ytterligare information.
h)Försökspersonens rätt till fysisk och mental integritet samt till privatliv säkerställs, liksom rätten till skydd av de uppgifter som rör honom eller henne i enlighet med direktiv 95/46/EG.
i)Den kliniska prövningen har utformats för att medföra minsta möjliga smärta, obehag, rädsla och andra förutsebara risker för försökspersonerna, och både risknivån och graden av lidande har särskilt definierats i den kliniska prövningsplanen och övervakas ständigt.
j)Ansvaret för den sjukvård som tillhandahålls försökspersonerna åligger en läkare med lämpliga kvalifikationer eller, i förekommande fall, en kvalificerad tandläkare eller annan person som enligt nationell rätt har behörighet att tillhandahålla den aktuella sjukvården under de förhållanden som gäller för kliniska prövningar.
k)Ingen otillbörlig påverkan, inklusive ekonomisk sådan, får utövas gentemot försökspersonen eller, i förekommande fall, dennes lagligen utsedda ställföreträdare avseende deltagande i den kliniska prövningen.
510
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/59 |
SV | |||
|
|
|
|
l)Berörda prövningsprodukter överensstämmer med de tillämpliga allmänna krav på säkerhet och prestanda som anges i bilaga I bortsett från de aspekter som omfattas av den kliniska prövningen, och alla försiktighetsåtgärder har
vidtagits med hänsyn till dessa aspekter för att skydda försökspersonernas hälsa och säkerhet. Detta inbegriper i tillämpliga fall tester av teknisk och biologisk säkerhet och preklinisk utvärdering samt bestämmelser om arbetarskydd och förebyggande av olyckor med beaktande av den senaste utvecklingen på området.
m)Kraven i bilaga XV är uppfyllda.
5.Försökspersonen, eller om försökspersonen inte kan ge ett informerat samtycke, hans eller hennes lagligen utsedda ställföreträdare, får när som helst utan negativa följder och utan att behöva motivera sitt beslut avsluta deltagandet i en klinisk prövning genom att återkalla sitt informerade samtycke. Utan att det påverkar tillämpningen av direktiv 95/46/EG ska tillbakadragandet av det informerade samtycket inte påverka aktiviteter som redan utförts eller användningen av uppgifter som erhållits i enlighet med det informerade samtycket innan detta drogs tillbaka.
6.Prövaren ska vara en person som utövar ett yrke som i den berörda medlemsstaten gör personen kvalificerad att inneha rollen som prövare mot bakgrund av att han eller hon har erforderlig vetenskaplig bakgrund och erfarenhet av patientvård. Annan personal som deltar i genomförandet av en klinisk prövning ska ha lämpliga kvalifikationer för utförandet av sina uppgifter, i form av utbildning eller erfarenhet inom det medicinska området i fråga och inom klinisk forskningsmetodik.
7.De anläggningar där den kliniska prövningen genomförs ska vara lämpliga för den kliniska prövningen och ska likna anläggningar där produkten är avsedd att användas.
Artikel 63
Informerat samtycke
1.Ett informerat samtycke ska vara skriftligt, det ska dateras och undertecknas av den person som genomför det samtal som avses i punkt 2 c, samt av försökspersonen eller, om försökspersonen inte kan ge informerat samtycke, hans eller hennes lagligen utsedda ställföreträdare efter det att han eller hon har blivit vederbörligen informerad i enlighet med punkt 2. Om försökspersonen är oförmögen att skriva får samtycke ges och registreras på annat lämpligt sätt i närvaro av minst ett oberoende vittne. I det fallet ska vittnet underteckna och datera dokumentet om informerat samtycke. Försökspersonen eller, om försökspersonen inte kan ge informerat samtycke, hans eller hennes lagligen utsedda ställföreträdare ska få en kopia av det dokument eller i förekommande fall den upptagning genom vilket det informerade samtycket har getts. Det informerade samtycket ska dokumenteras. Försökspersonen eller hans eller hennes lagligen utsedda ställföreträdare ska ges tillräckligt med tid att överväga sitt beslut att delta i den kliniska prövningen.
2.Den information som ges till försökspersonen eller, om försökspersonen inte kan ge informerat samtycke, hans eller hennes lagligen utsedda ställföreträdare i syfte att inhämta informerat samtycke ska
a)göra det möjligt för försökspersonen eller hans eller hennes lagligen utsedda ställföreträdare att förstå
i)den kliniska prövningens karaktär, mål, nytta, möjliga konsekvenser, risker och olägenheter,
ii)försökspersonens rättigheter och garantier avseende skyddet av honom eller henne, särskilt försökspersonens rätt att vägra att delta och rätten att när som helst avsluta sitt deltagande i den kliniska prövningen utan negativa följder och utan att behöva motivera sitt beslut,
iii)omständigheterna kring genomförandet av den kliniska prövningen, inbegripet hur länge försökspersonen förväntas delta i den, och
iv)möjliga behandlingsalternativ, inbegripet på vilket sätt uppföljning sker om försökspersonens deltagande i den kliniska prövningen avbryts,
b)vara uttömmande, kortfattad, tydlig, relevant och begriplig för den avsedda försökspersonen eller dennes lagligen utsedda ställföreträdare,
c)tillhandahållas under ett samtal med en medlem av prövningsgruppen som har lämpliga kvalifikationer i enlighet med nationell rätt,
511
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/60 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
d)innehålla information om de tillämpliga ersättningssystem för skador som avses i artikel 69, och
e)innehålla det unionsomfattande identifieringsnumret för den kliniska prövningen, som beskrivs i artikel 70.1 samt information om tillgängligheten av resultat av den kliniska prövningen i enlighet med punkt 6 i den här artikeln.
3.Den information som avses i punkt 2 ska utarbetas i skriftlig form och finnas tillgänglig för försökspersonen, eller om försökspersonen inte kan ge informerat samtycke, hans eller hennes lagligen utsedda ställföreträdare.
4.Under det samtal som avses i punkt 2 c ska särskild uppmärksamhet ägnas åt informationsbehoven hos specifika patientgrupper och enskilda försökspersoner samt åt de metoder som används för att förmedla informationen.
5.Under det samtal som avses i punkt 2 c ska det säkerställas att försökspersonen har förstått informationen.
6.Försökspersonen ska informeras om att en klinisk prövningsrapport och en sammanfattning framställd i en för den avsedda användaren begriplig form kommer att tillgängliggöras i enlighet med artikel 77.5, i det elektroniska system för kliniska prövningar som avses i artikel 73, oavsett resultaten av den kliniska prövningen och ska, i den utsträckning det är möjligt, informeras om när de har blivit tillgängliga.
7.Denna förordning påverkar inte tillämpningen av nationell rätt enligt vilken det för att en underårig som har förmåga att inta en ståndpunkt och bedöma den information han eller hon får ska kunna delta i en klinisk prövning krävs att personen själv ger sitt samtycke till deltagandet, utöver den lagligen utsedda ställföreträdarens informerade samtycke.
Artikel 64
Kliniska prövningar på försökspersoner som inte är beslutskompetenta
1.När det gäller försökspersoner som inte är beslutskompetenta och som inte har gett eller som inte har vägrat att ge, informerat samtycke före beslutsinkompetensens inträde får kliniska prövningar genomföras endast om samtliga villkor nedan, utöver de villkor som anges i artikel 62.4, är uppfyllda:
a)Deras lagligen utsedda ställföreträdare har gett sitt informerade samtycke.
b)Försökspersoner som inte är beslutskompetenta har fått den information som avses i artikel 63.2 på ett sätt som är anpassat till deras förmåga att förstå den.
c)Prövaren respekterar uttryckliga önskemål från en försöksperson som inte är beslutskompetent men som har förmåga att inta en ståndpunkt och bedöma den information som avses i artikel 63.2 att vägra att delta i eller när som helst avsluta sitt deltagande i den kliniska prövningen.
d)Inga incitament eller ekonomiska förmåner ges till försökspersoner eller deras lagligen utsedda ställföreträdare, med undantag för ersättning för utgifter och inkomstförluster med direkt koppling till deltagandet i den kliniska prövningen.
e)Den kliniska prövningen är avgörande för försökspersoner som inte är beslutskompetenta och data av motsvarande giltighet kan inte erhållas i kliniska prövningar på personer som har förmåga att ge informerat samtycke eller genom andra forskningsmetoder.
f)Den kliniska prövningen har ett direkt samband med ett medicinskt tillstånd som försökspersonen lider av.
g)Det finns vetenskapliga skäl att anta att deltagande i den kliniska prövningen medför direkt nytta som uppväger riskerna och bördorna för en försöksperson som inte är beslutskompetent.
2.Försökspersonen ska i möjligaste mån delta i förfarandet för inhämtande av informerat samtycke.
Artikel 65
Kliniska prövningar på underåriga
Kliniska prövningar på underåriga får genomföras endast om samtliga villkor nedan, utöver de villkor som anges i artikel 62.4, är uppfyllda:
a) Deras lagligen utsedda ställföreträdare har gett sitt informerade samtycke.
512
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/61 |
SV | |||
|
|
|
|
b)Prövarna eller medlemmar i prövningsgruppen som är utbildade för eller har erfarenhet av att arbeta med barn har gett underåriga den information som avses i artikel 63.2 på ett sätt som anpassats till deras ålder och mentala mognad.
c)Prövaren respekterar uttryckliga önskemål från en underårig som har förmåga att inta en ståndpunkt och bedöma den information som avses i artikel 63.2 att vägra att delta eller när som helst avsluta sitt deltagande i den kliniska prövningen.
d)Inga incitament eller ekonomiska förmåner ges till försökspersonen eller hans eller hennes lagligen utsedda ställföreträdare, med undantag för ersättning för utgifter och inkomstförluster med direkt koppling till deltagandet i den kliniska prövningen.
e)Den kliniska prövningen syftar till att undersöka behandlingar för ett medicinskt tillstånd som endast förekommer bland underåriga eller den är för underåriga avgörande för validering av data som erhållits i kliniska prövningar på personer som har förmåga att ge sitt informerade samtycke eller genom andra forskningsmetoder.
f)Den kliniska prövningen har antingen ett direkt samband med ett medicinskt tillstånd som den berörda underåriga lider av eller är av sådan art att den endast kan utföras på underåriga.
g)Det finns vetenskapliga skäl att anta att deltagande i den kliniska prövningen medför direkt nytta som uppväger riskerna och bördorna för en försöksperson som är underårig.
h)Den underåriga ska delta i förfarandet för inhämtande av informerat samtycke på ett sätt som är anpassat till hans eller hennes ålder och mentala mognad.
i)Om den underåriga under loppet av en klinisk prövning blir juridiskt behörig att lämna sitt informerade samtycke enligt nationell rätt ska hans eller hennes uttryckliga informerade samtycke inhämtas innan den försökspersonen kan fortsätta delta i den kliniska prövningen.
Artikel 66
Kliniska prövningar på gravida eller ammande kvinnor
En klinisk prövning på gravida eller ammande kvinnor får genomföras endast om samtliga villkor nedan, utöver de villkor som anges i artikel 62.4, är uppfyllda:
a)Den kliniska prövningen kan medföra en direkt nytta för den berörda gravida eller ammande kvinnan eller hennes embryo, foster eller barn efter födseln som uppväger riskerna och bördorna.
b)Särskild omsorg ägnas åt att förhindra all negativ påverkan på barnets hälsa vid forskning som utförs på ammande kvinnor.
c)Inga incitament eller ekonomiska förmåner ges till försökspersonen, med undantag för ersättning för utgifter och inkomstförluster med direkt koppling till deltagandet i den kliniska prövningen.
Artikel 67
Ytterligare nationella åtgärder
Medlemsstaterna får upprätthålla ytterligare åtgärder för personer som gör obligatorisk militärtjänst, frihetsberövade personer, personer som på grund av ett rättsligt beslut inte får delta i kliniska prövningar eller personer som är bosatta i vård- och omsorgsboenden.
Artikel 68
Kliniska prövningar i nödsituationer
1. Genom undantag från artiklarna 62.4 f, 64.1 a och b och 65 a och b får informerat samtycke till att delta i en klinisk prövning inhämtas, och information om den kliniska prövningen ges, efter beslutet att inkludera försökspersonen
iden kliniska prövningen, förutsatt att detta beslut fattas vid tidpunkten för den första interventionen i enlighet med den kliniska prövningsplanen för den kliniska prövningen i fråga på en försöksperson samt att samtliga omständigheter nedan föreligger:
a)Försökspersonen är oförmögen att på förhand ge sitt informerade samtycke och att ta emot information på förhand om den kliniska prövningen, på grund av att det är en brådskande situation som orsakats av ett plötsligt livshotande eller annat plötsligt allvarligt medicinskt tillstånd.
513
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/62 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
b)Det finns vetenskapliga skäl att anta att försökspersonens deltagande i den kliniska prövningen kan medföra en direkt kliniskt relevant nytta för försökspersonen, som resulterar i en mätbar hälsorelaterad förbättring som minskar försökspersonens lidande och/eller förbättrar hans eller hennes hälsa eller möjligheten att ställa diagnosen för dennes tillstånd.
c)Det är omöjligt att inom behandlingsfönstret på förhand tillhandahålla all information och inhämta informerat samtycke från hans eller hennes lagligen utsedda ställföreträdare.
d)Prövaren intygar att han eller hon inte har kännedom om att försökspersonen tidigare ska ha invänt mot att delta
iden kliniska prövningen.
e)Den kliniska prövningen har ett direkt samband med försökspersonens medicinska tillstånd som gör det omöjligt att inom behandlingsfönstret på förhand inhämta informerat samtycke från försökspersonen eller från hans eller hennes lagligen utsedda ställföreträdare eller att tillhandahålla information på förhand och den kliniska prövningen är av sådan karaktär att den enbart kan genomföras i nödsituationer.
f)Den kliniska prövningen utgör en minimal risk och medför en minimal börda för försökspersonen jämfört med standardbehandlingen av hans eller hennes tillstånd.
2.Efter en intervention i enlighet med punkt 1 i denna artikel ska informerat samtycke inhämtas i enlighet med artikel 63 för att försökspersonens deltagande i den kliniska prövningen ska få fortsätta, och information om den kliniska prövningen ska ges i enlighet med följande krav:
a)När det gäller försökspersoner som inte är beslutskompetenta samt underåriga ska prövaren utan oskäligt dröjsmål inhämta informerat samtycke från hans eller hennes lagligen utsedda ställföreträdare, och den information som avses
iartikel 63.2 ska så fort som möjligt ges till försökspersonen och hans eller hennes lagligen utsedda ställföreträdare.
b)När det gäller andra försökspersoner ska prövaren utan oskäligt dröjsmål inhämta informerat samtycke från försökspersonen eller hans eller hennes lagligen utsedda ställföreträdare, beroende på vilket som kan göras snabbast, och den information som avses i artikel 63.2 ska så fort som möjligt ges till försökspersonen eller hans eller hennes lagligen utsedda ställföreträdare, beroende på vilket som är tillämpligt.
För tillämpningen av led b ska, om det informerade samtycket har inhämtats från den lagligen utsedda ställföreträdaren, informerat samtycke för att fortsätta deltagandet i den kliniska prövningen inhämtas från försökspersonen så snart han eller hon förmår ge sitt informerade samtycke.
3.Om försökspersonen eller, i förekommande fall, hans eller hennes lagligen utsedda ställföreträdare inte samtycker ska han eller hon informeras om sin rätt att motsätta sig användningen av data från den kliniska prövningen.
Artikel 69
Skadestånd
1.Medlemsstaterna ska se till att det finns ersättningssystem för de skador som drabbat en försöksperson till följd av deltagande i en klinisk prövning på medlemsstatens territorium, i form av en försäkring, en garanti eller ett liknande arrangemang som har motsvarande syfte och är lämpligt med tanke på riskens art och omfattning.
2.Sponsorn och prövaren ska använda det system som avses i punkt 1 i den form som är tillämplig i den medlemsstat där den kliniska prövningen genomförs.
Artikel 70
Ansökan om kliniska prövningar
1.Sponsorn för en klinisk prövning ska lämna en ansökan samt den dokumentation som avses i kapitel II i bilaga XV till den eller de medlemsstater där den kliniska prövningen ska genomföras (i denna artikel kallad den berörda medlemsstaten).
Ansökan ska lämnas in via det elektroniska system som avses i artikel 73, vilket ska generera ett enda unionsomfattande identifieringsnummer för den kliniska prövningen, som ska användas i all relevant kommunikation om denna kliniska prövning. Senast tio dagar efter att den berörda medlemsstaten har tagit emot ansökan ska den meddela sponsorn huruvida den kliniska prövningen omfattas av denna förordning och huruvida ansökan är fullständig i enlighet med kapitel II i bilaga XV.
514
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/63 |
SV | |||
|
|
|
|
2.Senast en vecka efter en ändring av den dokumentation som avses i kapitel II i bilaga XV ska sponsorn uppdatera de relevanta uppgifterna i det elektroniska system som avses i artikel 73 och göra ändringen av dokumentationen tydligt identifierbar. Den berörda medlemsstaten ska underrättas om uppdateringen via det elektroniska systemet.
3.Om den berörda medlemsstaten konstaterar att den kliniska prövning som ansökan gäller inte omfattas av denna förordning eller att ansökan inte är fullständig, ska den underrätta sponsorn om detta och fastställa en tidsfrist på högst tio dagar inom vilken sponsorn får lämna synpunkter eller komplettera sin ansökan via det elektroniska system som avses i artikel 73. Den berörda medlemsstaten får förlänga tidsfristen med högst 20 dagar när så är lämpligt.
Om sponsorn inte har lämnat några synpunkter eller kompletterat ansökan inom den tidsfrist som avses i första stycket, ska ansökan anses ha förfallit. Om sponsorn anser att ansökan omfattas av denna förordnings tillämpningsområde och/ eller är fullständig, men den berörda medlemsstaten inte håller med om detta, ska ansökan anses ha avslagits. Den berörda medlemsstaten ska tillhandahålla ett överklagandeförfarande för ett sådant avslagsbeslut.
Den berörda medlemsstaten ska senast fem dagar efter det att synpunkterna eller den begärda ytterligare informationen har inkommit underrätta sponsorn om huruvida den kliniska prövningen anses omfattas av denna förordnings tillämpningsområde och huruvida ansökan är fullständig.
4.Den berörda medlemsstaten får också förlänga den tidsfrist som avses i punkterna 1 och 3 med ytterligare fem dagar.
5.Vid tillämpningen av detta kapitel ska den dag då sponsorn underrättas i enlighet med punkt 1 eller 3 räknas som valideringsdatum för ansökan. Om sponsorn inte underrättas ska valideringsdatum vara den sista dagen av de tidsfrister som avses i punkterna 1, 3 respektive 4.
6.Under den period då ansökan bedöms får medlemsstaten begära ytterligare information från sponsorn. Den period som fastställs i punkt 7 b ska tillfälligt upphöra att löpa från och med den dag då den första begäran lämnades och fram till dess att de kompletterande upplysningarna har mottagits.
7.Sponsorn får påbörja den kliniska prövningen i följande fall:
a)När det gäller prövningsprodukter i klass I eller icke-invasiva produkter i klass IIa eller IIb, såvida inte annat anges
inationell rätt: omedelbart efter det valideringsdatum för ansökan som avses i punkt 5, och förutsatt att ett negativt yttrande, som i enlighet med nationell rätt gäller i hela medlemsstaten, inte har avgetts av en etikkommitté i den berörda medlemsstaten avseende den kliniska prövningen.
b)När det gäller andra prövningsprodukter än dem som avses i led a: så snart den berörda medlemsstaten har underrättat sponsorn om godkännandet och förutsatt att ett negativt yttrande, som i enlighet med nationell rätt gäller
ihela medlemsstaten, inte har avgetts av en etikkommitté i den berörda medlemsstaten avseende den kliniska prövningen. Medlemsstaten ska underrätta sponsorn om godkännandet inom 45 dagar efter utgången av det valideringsdatum som avses i punkt 5. Medlemsstaten får förlänga denna period med ytterligare tjugo dagar för att samråda med experter.
8.Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 115 för att, mot bakgrund av de tekniska framstegen och ändringar i det internationella regelverket, ändra de krav som avses i kapitel II i bilaga XV.
9.I syfte att garantera en enhetlig tillämpning av de krav som anges i kapitel II i bilaga XV får kommissionen anta genomförandeakter, i den mån detta är nödvändigt för att lösa problem med skilda tolkningar och praktisk tillämpning. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 114.3.
Artikel 71
Medlemsstaternas bedömning
1.Medlemsstaterna ska säkerställa att de personer som validerar och bedömer ansökan eller fattar beslut om den inte berörs av intressekonflikter och att de är oberoende av sponsorn, de prövare som deltar och de fysiska eller juridiska personer som finansierar den kliniska prövningen samt fria från varje annan otillbörlig påverkan.
515
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/64 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
2.Medlemsstaterna ska säkerställa att bedömningen görs gemensamt av ett rimligt antal personer som tillsammans har de kvalifikationer och den erfarenhet som krävs.
3.Medlemsstaterna ska bedöma om den kliniska prövningen är utformad på ett sådant sätt att potentiella kvarvarande risker för försökspersonerna eller för tredje man, efter riskminimering, är berättigade när de vägs mot de förväntade kliniska fördelarna. De ska med beaktande av tillämpliga gemensamma specifikationer eller harmoniserade standarder särskilt granska
a)om prövningsprodukterna uppfyller tillämpliga allmänna krav på säkerhet och prestanda, bortsett från de aspekter som omfattas av den kliniska prövningen, och huruvida alla försiktighetsåtgärder har vidtagits med hänsyn till dessa aspekter för att skydda försökspersonernas hälsa och säkerhet; detta inbegriper i tillämpliga fall garantier för testning av teknisk och biologisk säkerhet och preklinisk utvärdering,
b)om de riskminimeringslösningar som sponsorn använder beskrivs i de harmoniserade standarderna och, i de fall där sponsorn inte använder harmoniserade standarder, huruvida riskminimeringslösningarna medför en skyddsnivå som är likvärdig med den som uppnås med harmoniserade standarder,
c)om de planerade åtgärderna för säker installation, säkert ibruktagande och säkert underhåll av prövningsprodukten är adekvata,
d)hur tillförlitliga och robusta de data som genereras vid den kliniska prövningen är, med beaktande av statistiska metoder, prövningens utformning och metodologiska aspekter, inklusive urvalsstorlek, jämförelseprodukt och utfallsmått,
e)om kraven i bilaga XV är uppfyllda,
f)för produkter för steril användning, belägg för att tillverkarens steriliseringsförfaranden är validerade eller upplysningar om de rekonditionerings- och steriliseringsförfaranden som måste utföras på prövningsstället,
g)belägg för att alla beståndsdelar av animaliskt eller mänskligt ursprung eller substanser som kan betraktas som läkemedel i enlighet med direktiv 2001/83/EG är säkra, av hög kvalitet och lämpliga.
4.Medlemsstaterna ska vägra att godkänna den kliniska prövningen om
a)den ansökan som har lämnas in i enlighet med artikel 70.1 förblir ofullständig,
b)produkten eller de inlämnade handlingarna, särskilt prövningsplanen och prövarhandboken, inte överensstämmer med det vetenskapliga kunskapsläget, och den kliniska prövningen i synnerhet inte är lämplig för att bekräfta produktens säkerhet, prestandaegenskaper eller nytta för försökspersoner eller patienter, eller
c)kraven i artikel 62 inte är uppfyllda, eller
d)en bedömning enligt punkt 3 är negativ.
Medlemsstaterna ska erbjuda ett överklagandeförfarande för ett beslut om avslag som fattas i enlighet med första stycket.
Artikel 72
Genomförande av en klinisk prövning
1.Sponsorn och prövaren ska säkerställa att den kliniska prövningen genomförs i enlighet med den godkända kliniska prövningsplanen.
2.Sponsorn ska säkerställa en adekvat övervakning av den kliniska prövningen för att kontrollera att försöksper sonernas rättigheter, säkerhet och välbefinnande tillvaratas, att de rapporterade uppgifterna är tillförlitliga och robusta och att den kliniska prövningen genomförs på ett sätt som uppfyller kraven i denna förordning. Övervakningens omfattning och art ska fastställas av sponsorn på grundval av en bedömning som beaktar den kliniska prövningens alla egenskaper, inklusive följande:
a)Den kliniska prövningens syfte och metoder.
b)I vilken grad interventionen avviker från normal klinisk praxis.
516
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/65 |
SV | |||
|
|
|
|
3.All information som rör den kliniska prövningen ska beroende på vad som är tillämpligt registreras, behandlas, hanteras och lagras av sponsorn eller prövaren på ett sådant sätt att den kan rapporteras, tolkas och kontrolleras på ett korrekt sätt, samtidigt som konfidentialiteten när det gäller försökspersonernas journaler och personuppgifter skyddas i enlighet med gällande rätt avseende skydd av personuppgifter.
4.Lämpliga tekniska och organisatoriska åtgärder ska vidtas för att skydda de personuppgifter och den information som behandlas från obehörig åtkomst, obehörigt röjande, obehörig spridning, ändring eller förstöring samt från förlust genom olyckshändelse, särskilt om behandlingen innefattar överföring av uppgifter i ett nätverk.
5.Medlemsstaterna ska på lämplig nivå inspektera prövningsstället eller prövningsställena för att kontrollera att de kliniska prövningarna genomförs i enlighet med kraven i denna förordning och i enlighet med den godkända prövningsplanen.
6.Sponsorn ska fastställa ett förfarande för nödsituationer som gör det möjligt att omedelbart identifiera och om nödvändigt omedelbart återkalla de produkter som används i prövningen.
Artikel 73
Elektroniskt system för kliniska prövningar
1.Kommissionen ska i samarbete med medlemsstaterna upprätta, förvalta och upprätthålla ett elektroniskt system
a)för att skapa identifieringsnumren för kliniska prövningar i enlighet med artikel 70.1,
b)för användning som portal för inlämning av alla ansökningar och anmälningar om kliniska prövningar enligt artiklarna 70, 74, 75 och 78 samt för all annan inlämning av data eller behandling av data i detta sammanhang,
c)för utbyte av information om kliniska prövningar i enlighet med denna förordning mellan medlemsstater och mellan dem och kommissionen, inklusive det informationsutbyte som avses i artiklarna 70 och 76,
d)för information som sponsorn ska lämna i enlighet med artikel 77, inklusive den kliniska prövningsrapporten och dess sammanfattning i enlighet med punkt 5 i den artikeln,
e)för rapportering om allvarliga negativa händelser och produktfel och relaterade uppdateringar enligt artikel 80,
2.När kommissionen upprättar det elektroniska system som avses i punkt 1 i denna artikel, ska den säkerställa att systemet är kompatibelt med den EU-databas för kliniska prövningar av humanläkemedel som upprättats i enlighet med artikel 81 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 536/2014 (1) vad gäller kliniska prövningar av medicintekniska produkter kombinerade med en klinisk prövning av humanläkemedel i enlighet med den förordningen.
3.Den information som avses i punkt 1 c ska endast vara tillgänglig för medlemsstaterna och kommissionen. Den information som avses i övriga led i den punkten ska vara tillgänglig för allmänheten, utom när informationen helt eller delvis ska vara konfidentiell på någon av följande grunder:
a)Skydd av personuppgifter i enlighet med förordning (EG) nr 45/2001.
b)Skydd av uppgifter som rör affärshemligheter, särskilt i prövarhandboken, i synnerhet genom att hänsyn tas till statusen för bedömningen av produktens överensstämmelse, om det inte föreligger ett övervägande allmänintresse av att uppgifterna lämnas ut.
c)Säkerställande av att den eller de berörda medlemsstaterna effektivt kan övervaka genomförandet av den kliniska prövningen.
4.Inga personuppgifter rörande försökspersonerna får offentliggöras.
5.Användargränssnittet för det elektroniska system som avses i punkt 1 ska finnas tillgängligt på alla unionens officiella språk.
(1) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 536/2014 av den 16 april 2014 om kliniska prövningar av humanläkemedel och om upphävande av direktiv 2001/20/EG (EUT L 158, 27.5.2014, s. 1).
517
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/66 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
Artikel 74
Kliniska prövningar avseende CE-märkta produkter
1.Om en klinisk prövning ska utföras för att ytterligare utvärdera en produkt som redan är CE-märkt, inom ramen för produktens avsedda ändamål, i enlighet med artikel 20.1 (nedan kallad studie för klinisk uppföljning efter utsläppandet på marknaden) och där prövningen skulle innebära att försökspersonerna utsätts för ytterligare förfaranden än dem som skulle ha genomförts vid normal användning av produkten, och dessa ytterligare förfaranden är invasiva eller ansträngande, ska sponsorn via det elektroniska system som avses i artikel 73 och senast 30 dagar innan prövningen påbörjas anmäla prövningen till de berörda medlemsstaterna. Sponsorn ska i anmälan inkludera den dokumentation som avses i kapitel II i bilaga XV. Artiklarna 62.4 b–k och m, 75, 76, 77 och 80.5 samt de relevanta bestämmelserna
ibilaga XV ska tillämpas på studier för klinisk uppföljning efter utsläppande på marknaden.
2.Om en klinisk prövning ska utföras för att utvärdera en produkt som redan är CE-märkt, utom ramen för produktens avsedda ändamål, i enlighet med artikel 20.1, ska artiklarna 62–81 tillämpas.
Artikel 75
Väsentliga ändringar av kliniska prövningar
1.Om en sponsor har för avsikt att införa ändringar i en klinisk prövning som sannolikt väsentligt kommer att påverka försökspersonernas säkerhet, hälsa eller rättigheter eller tillförlitligheten eller robustheten hos de kliniska data som genereras vid prövningen, ska sponsorn via det elektroniska system som avses i artikel 73 inom en vecka underrätta den eller de medlemsstater där den kliniska prövningen utförs eller ska utföras om skälen till ändringarna och om ändringarnas art. Sponsorn ska i underrättelsen inkludera en uppdaterad version av den relevanta dokumentationen enligt kapitel II i bilaga XV. Ändringarna av den relevanta dokumentationen ska vara tydligt identifierbara.
2.Medlemsstaten ska bedöma väsentliga ändringar av den kliniska prövningen i enlighet med det förfarande som anges i artikel 71.
3.Sponsorn får genomföra de ändringar som avses i punkt 1 tidigast 38 dagar efter den anmälan som avses i den punkten, om inte
a)den medlemsstat där den kliniska prövningen utförs eller ska utföras har underrättat sponsorn om sitt avslag på de grunder som anges i artikel 71.4 eller med hänsyn till folkhälsan, försökspersonernas och användarnas säkerhet eller hälsa, den allmänna ordningen, eller
b)etikkommittén i den medlemsstaten har avgett ett negativt yttrande avseende den väsentliga ändringen av den kliniska prövningen, som i enlighet med nationell rätt gäller för hela den medlemsstaten.
4.Den eller de berörda medlemsstaterna får förlänga den period som avses i punkt 3 med ytterligare sju dagar för att samråda med experter.
Artikel 76
Korrigerande åtgärder som ska vidtas av medlemsstaterna och informationsutbyte mellan
medlemsstaterna
1.Om en medlemsstat där den kliniska prövningen utförs eller ska utföras på motiverade grunder anser att kraven
idenna förordning inte uppfylls, får den minst vidta någon av följande åtgärder på sitt territorium:
a)Återkalla tillståndet för den kliniska prövningen.
b)Tillfälligt avbryta eller avsluta den kliniska prövningen.
c)Kräva att sponsorn ändrar någon aspekt av den kliniska prövningen.
2.Innan den berörda medlemsstaten vidtar någon av de åtgärder som avses i punkt 1 ska den, utom i de fall då omedelbara åtgärder krävs, begära ett yttrande från sponsorn eller prövaren eller båda. Detta yttrande ska lämnas inom sju dagar.
518
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/67 |
SV | |||
|
|
|
|
3.Om en medlemsstat har vidtagit en åtgärd som avses i punkt 1 i denna artikel eller avslagit en ansökan om klinisk prövning eller av sponsorn fått veta att den kliniska prövningen av säkerhetsskäl avslutats i förtid, ska medlemsstaten
ifråga underrätta samtliga medlemsstater och kommissionen om motsvarande beslut och grunderna för det via det elektroniska system som avses i artikel 73.
4.Om sponsorn drar tillbaka en ansökan innan medlemsstaten har fattat något beslut ska denna information göras tillgänglig via det elektroniska system som avses i artikel 73 för alla medlemsstater och för kommissionen.
Artikel 77
Information från sponsorn när en klinisk prövning avslutas eller avbryts tillfälligt eller avslutas
iförtid
1.Om sponsorn tillfälligt har avbrutit en klinisk prövning, eller har avslutat den i förtid, ska sponsorn inom 15 dagar, via det elektroniska system som avses i artikel 73, med angivande av en motivering informera den medlemsstat där den kliniska prövningen tillfälligt avbröts eller avslutades i förtid om detta. Om sponsorn av säkerhetsskäl tillfälligt har avbrutit den kliniska prövningen eller avslutat den i förtid, ska sponsorn informera samtliga medlemsstater där den kliniska prövningen utförs om detta inom 24 timmar.
2.Tidpunkten för en klinisk prövnings avslutande ska anses sammanfalla med den sista försökspersonens sista besök, såvida inte en annan tidpunkt för avslutandet fastställs i den kliniska prövningsplanen.
3.Sponsorn ska underrätta varje medlemsstat där en klinisk prövning utfördes om att den kliniska prövningen har avslutats i den medlemsstaten. Underrättelsen ska ske senast 15 dagar efter det att den kliniska prövningen har avslutats
iden medlemsstaten.
4.Om en prövning utförs i mer än en medlemsstat, ska sponsorn underrätta samtliga medlemsstater där den kliniska prövningen utfördes om att den kliniska prövningen har avslutats i samtliga medlemsstater. Underrättelsen ska ske senast
15dagar efter det att den kliniska prövningen har avslutats.
5.Oavsett resultatet av den kliniska prövningen ska sponsorn inom ett år efter det att en klinisk prövning har avslutats eller senast tre månader efter det att den har avslutats i förtid eller tillfälligt avbrutits, till de medlemsstater där
en klinisk prövning utfördes lämna en klinisk prövningsrapport enligt kapitel I avsnitt 2.8 och kapitel III avsnitt 7 i bilaga XV.
Den kliniska prövningsrapporten ska åtföljas av en sammanfattning som är framställd på ett sådant sätt att den är lättfattlig för den avsedda användaren. Såväl rapporten som sammanfattningen ska lämnas av sponsorn via det elektroniska system som avses i artikel 73.
Om det av vetenskapliga skäl inte är möjligt att lämna in den kliniska prövningsrapporten inom ett år efter det att prövningen avslutades, ska den lämnas in så snart den är tillgänglig. I detta fall ska det i den kliniska prövningsplan som avses i kapitel II avsnitt 3 i bilaga XV anges när resultaten av den kliniska prövningen kommer att finnas tillgängliga tillsammans med en motivering.
6.Kommissionen ska utfärda riktlinjer avseende sammanfattningen av den kliniska prövningsrapportens innehåll och struktur.
Dessutom får kommissionen utfärda riktlinjer för formatering och delning av rådata, i fall då sponsorn beslutar att på frivillig basis dela med sig av rådata. Befintliga riktlinjer för delning av rådata i samband med kliniska prövningar får utgöra en grund för sådana riktlinjer och får, när så är möjligt, anpassas.
7.Sammanfattningen och den kliniska utvärderingsrapporten enligt punkt 5 i denna artikel ska göras allmänt tillgängliga via det elektroniska system som avses i artikel 73 senast då produkten registreras i enlighet med artikel 29 och innan den släpps ut på marknaden. Om den kliniska prövningen avslutas i förtid eller tillfälligt avbryts ska sammanfattningen och rapporten göras allmänt tillgängliga omedelbart efter inlämning.
Om produkten inte registreras i enlighet med artikel 29 inom ett år efter det att sammanfattningen och rapporten har lagts in i det elektroniska systemet i enlighet med punkt 5 i den här artikeln ska dessa göras allmänt tillgängliga vid den tidpunkten.
519
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/68 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
Artikel 78
Samordnat bedömningsförfarande för kliniska prövningar
1.Sponsorn för en klinisk prövning som ska genomföras i mer än en medlemsstat får med avseende på tillämpningen av artikel 70, via det elektroniska system som avses i artikel 73, lämna en enda ansökan som när den tagits emot översänds elektroniskt till samtliga medlemsstater där den kliniska prövningen ska utföras.
2.Sponsorn ska i den enda ansökan som avses i punkt 1 föreslå att en av de medlemsstater där den kliniska prövningen ska utföras agerar som samordnande medlemsstat. De medlemsstater där den kliniska prövningen ska utföras ska senast sex dagar efter det att ansökan lämnats in enas om att en av dem ska ta på sig rollen som samordnande medlemsstat. Om de inte kommer överens om en samordnande medlemsstat, ska den samordnande medlemsstat som sponsorn föreslagit ta på sig denna roll.
3.Under ledning av den samordnande medlemsstaten enligt punkt 2 ska de berörda medlemsstaterna samordna sin bedömning av ansökan, särskilt av den dokumentation som avses i kapitel II i bilaga XV.
Huruvida den dokumentation som avses i kapitel II avsnitten 1.13, 3.1.3, 4.2, 4.3 och 4.4 i bilaga XV är fullständig ska dock bedömas separat av varje berörd medlemsstat i enlighet med artikel 70.1–70.5.
4.Med avseende på annan dokumentation än den som avses i punkt 3 andra stycket ska den samordnande medlemsstaten
a)senast sex dagar efter det att den enda ansökan mottagits underrätta sponsorn om att den är samordnande medlemsstat (nedan kallad underrättelsedagen),
b)vid valideringen av ansökan beakta alla överväganden som en berörd medlemsstat har lagt fram inom sju dagar från underrättelsedagen,
c)senast tio dagar efter underrättelsedagen bedöma huruvida den kliniska prövningen omfattas av denna förordning och huruvida ansökan är fullständig, och ska underrätta sponsorn i enlighet med detta; artikel 70.1 och 70.3–70.5 ska gälla för den samordnande medlemsstatens bedömning i detta avseende,
d)ange resultaten av sin bedömning i ett utkast till bedömningsrapport, som senast 26 dagar efter valideringsdatumet ska överlämnas till de berörda medlemsstaterna; senast dag 38 efter valideringsdatumet ska övriga berörda medlemsstater överlämna sina kommentarer och förslag angående utkastet till bedömningsrapport och den underliggande ansökan till den samordnande medlemsstaten, som vederbörligen ska beakta dessa kommentarer och förslag vid färdigställandet av den slutliga bedömningsrapporten, som inom 45 dagar efter valideringsdatumet ska överlämnas till sponsorn och övriga berörda medlemsstater.
Den slutliga bedömningsrapporten ska beaktas av samtliga berörda medlemsstater när de fattar beslut om sponsorns ansökan i enlighet med artikel 70.7.
5.För bedömningen av den dokumentation som avses i punkt 3 andra stycket, får varje berörd medlemsstat vid ett enda tillfälle begära att sponsorn lämnar kompletterande information. Sponsorn ska lämna den begärda kompletterande informationen inom den period som den berörda medlemsstaten fastställt, vilken inte får överskrida 12 dagar från det att begäran mottogs. Den sista tidsfrist som avses i punkt 4 d ska upphöra att löpa från och med den dag då begäran lämnades och fram till dess att den kompletterande informationen har mottagits.
6.För produkter i klass IIb och klass III får den samordnande medlemsstaten också förlänga de perioder som avses i punkt 4 med ytterligare 50 dagar för att samråda med experter.
7.Kommissionen får genom genomförandeakter ytterligare specificera de förfaranden och tidsramar för samordnade bedömningar som de berörda medlemsstaterna ska beakta när de fattar beslut om sponsorns ansökan. Sådana genomförandeakter kan också upprätta förfaranden och tidsramar för en samordnad bedömning, när det gäller väsentliga ändringar enligt punkt 12 i denna artikel, när det gäller rapportering av negativa händelser enligt artikel 80.4 och när det gäller kliniska prövningar av kombinationsprodukter omfattande såväl medicintekniska produkter som läkemedel, där de sistnämnda samtidigt är föremål för en samordnad bedömning av en klinisk prövning enligt förordning (EU) nr 536/2014. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 114.3.
8.Om den samordnande medlemsstatens slutsats gällande de delar som är föremål för samordnad bedömning är att den kliniska prövningen är godtagbar eller att den är godtagbar under förutsättning att särskilda villkor uppfylls, ska denna slutsats betraktas som samtliga berörda medlemsstaters slutsats.
520
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/69 |
SV | |||
|
|
|
|
Trots vad som sägs i första stycket får en berörd medlemsstat endast invända mot den samordnande medlemsstatens slutsats gällande de delar som är föremål för samordnad bedömning på någon av följande grunder:
a)Om den anser att deltagande i den kliniska prövningen skulle leda till att en försöksperson får sämre behandling än den personen skulle få om man följt normal klinisk praxis i den berörda medlemsstaten.
b)Vid överträdelse av nationell rätt.
c) Överväganden avseende försökspersonernas säkerhet och tillförlitligheten och robustheten hos data som lämnats i enlighet med punkt 4 b.
Om en av de berörda medlemsstaterna på grundval av andra stycket i denna punkt motsätter sig slutsatsen, ska den via det elektroniska system som avses i artikel 73 meddela kommissionen, alla de andra berörda medlemsstaterna och sponsorn sina invändningar, tillsammans med en detaljerad motivering.
9.Om den samordnande medlemsstatens slutsats gällande de delar som är föremål för samordnad bedömning är att den kliniska prövningen inte är godtagbar, ska denna slutsats betraktas som alla berörda medlemsstaters slutsats.
10.En berörd medlemsstat ska avslå ansökan om tillstånd för klinisk prövning om den invänder mot den
samordnande medlemsstatens slutsats på någon av de grunder som avses i punkt 8 andra stycket eller om den av vederbörligen motiverade skäl anser att de aspekter som tas upp i kapitel II avsnitten 1.13, 3.1.3, 4.2, 4.3 och 4.4 i bilaga XV inte är uppfyllda, eller om en etikkommitté har avgett ett negativt yttrande avseende den kliniska prövningen, som i enlighet med nationell rätt gäller i hela den medlemsstaten. Medlemsstaten i fråga ska tillhandahålla ett överklagandeförfarande för ett sådant avslagsbeslut.
11.Varje berörd medlemsstat ska via det elektroniska system som avses i artikel 73 underrätta sponsorn om huruvida den kliniska prövningen har beviljats tillstånd, om den har beviljats tillstånd på vissa villkor eller om ansökan om tillstånd har avslagits. Underrättelsen ska ske genom ett enda beslut inom fem dagar från den samordnande medlemsstatens översändande enligt punkt 4 d av den slutliga bedömningsrapporten. Om ett tillstånd för klinisk prövning beviljas på vissa villkor får de villkoren endast vara sådana att de på grund av sin art inte kan uppfyllas vid tidpunkten för tillståndsbeslutet.
12.Väsentliga ändringar enligt artikel 75 ska anmälas till de berörda medlemsstaterna via det elektroniska system som avses i artikel 73. Alla bedömningar av om det finns skäl till invändningar i enlighet med punkt 8 andra stycket
iden här artikeln ska utföras under ledning av den samordnande medlemsstaten, utom för väsentliga ändringar inom kapitel II avsnitten 1.13, 3.1.3, 4.2, 4.3 och 4.4 i bilaga XV, som varje berörd medlemsstat ska bedöma separat.
13.Kommissionen ska tillhandahålla administrativt stöd till den samordnande medlemsstaten då denna utför sina uppgifter enligt detta kapitel.
14.Förfarandet i denna artikel ska fram till och med den 27 maj 2027 endast tillämpas av de medlemsstater där den kliniska prövningen ska göras och som har samtyckt till det. Efter den 27 maj 2027 ska alla medlemsstater vara skyldiga att tillämpa det förfarandet.
Artikel 79
Översyn av det samordnade bedömningsförfarandet
Senast den 27 maj 2026 ska kommissionen lägga fram en rapport om erfarenheterna från tillämpningen av artikel 78 för Europaparlamentet och rådet och vid behov föreslå en översyn av artiklarna 78.14 och 123.3 h.
Artikel 80
Registrering och rapportering av negativa händelser som inträffar under kliniska prövningar
1.Sponsorerna ska fullt ut registrera alla fall av följande:
a)En negativ händelse av en typ som i den kliniska prövningsplanen konstaterats vara avgörande för utvärderingen av resultaten av den kliniska prövningen.
b)En allvarlig negativ händelse.
521
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/70 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
c)Ett produktfel som kunde ha lett till en allvarlig negativ händelse om inte lämpliga åtgärder hade vidtagits, om inte en intervention hade ägt rum eller om omständigheterna hade varit mindre gynnsamma.
d)Nytillkommen information i samband med någon av de händelser som avses i leden a–c.
2.Sponsorn ska via det elektroniska system som avses i artikel 73 utan dröjsmål rapportera alla fall av följande till alla medlemsstater där en klinisk prövning utförs:
a)En allvarlig negativ händelse som har ett orsakssamband med prövningsprodukten, jämförelseprodukten eller prövningsförfarandet eller där det rimligen kan finnas ett sådant orsakssamband.
b)Ett produktfel som kunde ha lett till en allvarlig negativ händelse om inte lämpliga åtgärder hade vidtagits, om inte en intervention hade ägt rum eller om omständigheterna hade varit mindre gynnsamma.
c)Nytillkommen information i samband med någon av de händelser som avses i leden a och b.
Tidsfristen för rapportering ska bero på hur allvarlig händelsen är. För att säkerställa snabb rapportering får sponsorn vid behov lämna in en preliminär, ofullständig rapport som sedan följs upp av en fullständig rapport.
Sponsorn ska på begäran av en medlemsstat där den kliniska prövningen utförs tillhandahålla all information som avses i punkt 1.
3.Sponsorn ska också via det elektroniska system som avses i artikel 73 underrätta de medlemsstater där den kliniska prövningen utförs om någon av de händelser som avses i punkt 2 i den här artikeln har inträffat i tredjeländer där en klinisk prövning utförs i enlighet med samma kliniska prövningsplan som den som gäller en klinisk prövning som omfattas av denna förordning.
4.När det gäller en klinisk prövning för vilken sponsorn har gjort en enda ansökan i enlighet med artikel 78 ska
sponsorn rapportera alla händelser som avses i punkt 2 i den här artikeln via det elektroniska system som avses i artikel 73. När rapporten har mottagits ska den översändas elektroniskt till alla medlemsstater där den kliniska prövningen utförs.
Under ledning av den samordnande medlemsstat som avses i artikel 78.2 ska medlemsstaterna samordna sin bedömning av allvarliga negativa händelser och produktfel för att avgöra om man ska ändra, tillfälligt avbryta eller avsluta den kliniska prövningen eller om man ska återkalla tillståndet för den kliniska prövningen.
Denna punkt påverkar inte de andra medlemsstaternas rätt att göra en egen utvärdering och anta åtgärder i enlighet med denna förordning av hänsyn till folkhälsan och patienternas säkerhet. Den samordnande medlemsstaten och kommissionen ska hållas underrättade om resultatet av en sådan utvärdering och antagandet av sådana åtgärder.
5.Vid sådana studier för klinisk uppföljning efter utsläppandet på marknaden som avses i artikel 74.1 ska bestämmelserna om säkerhetsövervakning i artiklarna 87–90 samt i de akter som antagits i enlighet med artikel 91 tillämpas i stället för den här artikeln.
6.Trots vad som sägs i punkt 5 ska denna artikel tillämpas om ett orsakssamband mellan den allvarliga negativa händelsen och det föregående prövningsförfarandet fastställts.
Artikel 81
Genomförandeakter
Kommissionen får genom genomförandeakter fastställa de närmare bestämmelser och förfaranden som krävs för att genomföra detta kapitel i fråga om följande:
a)Enhetliga elektroniska formulär för ansökan om kliniska prövningar och bedömning av dessa enligt artiklarna 70 och 78, med beaktande av specifika produktkategorier eller produktgrupper.
b)Funktionssätt för det elektroniska system som avses i artikel 73.
c)Enhetliga elektroniska formulär för anmälan av studier för klinisk uppföljning efter utsläppandet på marknaden enligt artikel 74.1 och av väsentliga ändringar enligt artikel 75.
d)Informationsutbyte mellan medlemsstaterna enligt artikel 76.
522
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/71 |
SV | |||
|
|
|
|
e)Enhetliga elektroniska formulär för rapportering av allvarliga negativa händelser och produktfel enligt artikel 80.
f)Tidsfrister för rapportering av allvarliga negativa händelser och produktfel, med beaktande av allvarlighetsgraden hos den händelse som ska rapporteras enligt artikel 80.
g)Enhetlig tillämpning av kraven för klinisk evidens eller kliniska data som behövs för att visa att de allmänna kraven på säkerhet och prestanda i bilaga I är uppfyllda.
De genomförandeakter som avses i första stycket ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 114.3.
Artikel 82
Krav för andra kliniska prövningar
1.Kliniska prövningar som inte genomförs i något av de syften som förtecknas i artikel 62.1 ska följa bestämmelserna i artikel 62.2, 62.3, 62.4 b, c, d, f, h och l samt 62.6.
2.För att skydda försökspersonernas rättigheter, säkerhet, värdighet och välbefinnande samt den vetenskapliga och etiska integriteten hos kliniska prövningar som inte genomförs i något av de syften som förtecknas i artikel 62.1, ska varje medlemsstat fastställa eventuella ytterligare krav på sådana prövningar som är lämpliga för den berörda medlemsstaten.
KAPITEL VII
ÖVERVAKNING AV PRODUKTER SOM SLÄPPTS UT PÅ MARKNADEN, SÄKERHETSÖVERVAKNING OCH
MARKNADSKONTROLL
AVSNITT 1
Övervakning av produkter som släppts ut på marknaden
Artikel 83
Tillverkarens system för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden
1.Tillverkare ska för varje produkt, på ett sätt som står i proportion till riskklassen och enligt vad som är lämpligt för produkttypen, planera, upprätta, dokumentera, genomföra, underhålla och uppdatera ett system för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden. Systemet ska vara en integrerad del av tillverkarens kvalitetsledningssystem enligt artikel 10.9.
2.Systemet för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden ska lämpa sig för aktiv och systematisk insamling, registrering och analys av relevanta uppgifter om en produkts kvalitet, prestanda och säkerhet under hela dess livslängd, och för att man ska kunna dra nödvändiga slutsatser och fastställa, genomföra och övervaka förebyggande och korrigerande åtgärder.
3.De uppgifter som samlas in med hjälp av tillverkarens system för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden ska framför allt användas för att
a)uppdatera nytta/riskbestämningen och riskhanteringen enligt kapitel I i bilaga I,
b)uppdatera konstruktions- och tillverkningsinformationen, bruksanvisningen och märkningen,
c)uppdatera den kliniska utvärderingen,
d)uppdatera den sammanfattning av säkerhet och kliniska prestanda som avses i artikel 32,
e)fastställa behovet av förebyggande eller korrigerande åtgärder eller korrigerande säkerhetsåtgärder på marknaden,
f)identifiera möjligheter att förbättra produktens användbarhet, prestanda och säkerhet,
g)när så är relevant, bidra till övervakning av andra produkter som släppts ut på marknaden och
h)upptäcka och rapportera om trender i enlighet med artikel 88.
Den tekniska dokumentationen ska uppdateras i enlighet med detta.
523
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/72 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
4.Om övervakningen av produkter som släppts ut på marknaden visar att det behövs förebyggande eller korrigerande åtgärder eller båda ska tillverkaren vidta lämpliga åtgärder och informera de berörda behöriga myndigheterna och det anmälda organet om detta. Om ett allvarligt tillbud konstateras eller om det vidtas en korrigerande säkerhetsåtgärd på marknaden ska detta rapporteras i enlighet med artikel 87.
Artikel 84
Plan för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden
Det system för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden som avses i artikel 83 ska baseras på en plan för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden, för vilken kraven anges i avsnitt 1.1 i bilaga III. För andra produkter än specialanpassade produkter ska planen för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden ingå i den tekniska dokumentationen enligt bilaga II.
Artikel 85
Rapport avseende övervakning av produkter som släppts ut på marknaden
Tillverkare av produkter i klass I ska utarbeta en rapport avseende övervakning av produkter som släppts ut på marknaden, som sammanfattar resultaten och slutsatserna av analyserna av de uppgifter som samlats in som ett resultat av den plan för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden som avses i artikel 84 samt anger skälen till och ger en beskrivning av eventuella vidtagna förebyggande och korrigerande åtgärder. Rapporten ska uppdateras vid behov och på begäran göras tillgänglig för den behöriga myndigheten.
Artikel 86
Periodisk säkerhetsrapport
1.Tillverkare av produkter i klasserna IIa, IIb och III ska per produkt och om relevant per produktkategori eller produktgrupp utarbeta en periodisk säkerhetsrapport som sammanfattar resultaten och slutsatserna av analyserna av de uppgifter som samlats in som ett resultat av planen för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden enligt artikel 84 samt anger skälen till och ger en beskrivning av eventuella vidtagna förebyggande och korrigerande åtgärder. Under den berörda produktens hela livslängd ska denna periodiska säkerhetsrapport ange
a)slutsatserna av nytta/riskbestämningen,
b)de huvudsakliga resultaten av utvärderingsrapporten om klinisk uppföljning efter utsläppande på marknaden, och
c)produktens försäljningsvolym och en uppskattning av storleken på eller andra kännetecken avseende den population som använder produkten samt om möjligt produktens användningsfrekvens.
Tillverkare av produkter i klasserna IIb och III ska uppdatera den periodiska säkerhetsrapporten minst en gång om året. Den ska, förutom när det gäller specialanpassade medicintekniska produkter, ingå i den tekniska dokumentationen enligt bilagorna II och III.
Tillverkare av produkter i klass IIa ska uppdatera den periodiska säkerhetsrapporten vid behov och minst vartannat år. Den ska, förutom när det gäller specialanpassade produkter, ingå i den tekniska dokumentationen enligt bilagorna II och III.
När det gäller specialanpassade produkter ska den periodiska säkerhetsrapporten ingå i den dokumentation som avses i avsnitt 2 i bilaga XIII.
2.För produkter i klass III eller implantat ska tillverkarna via det elektroniska system som avses i artikel 92 lämna in periodiska säkerhetsrapporter till det anmälda organ som deltar i bedömningen av överensstämmelse enligt artikel 52. Det anmälda organet ska granska rapporten och i det elektroniska systemet registrera sin utvärdering med uppgift om eventuella åtgärder som vidtagits. Dessa periodiska säkerhetsrapporter och det anmälda organets utvärdering ska göras tillgängliga för behöriga myndigheter via det elektroniska systemet.
3.För andra produkter än dem som avses i punkt 2 ska tillverkarna göra periodiska säkerhetsrapporter tillgängliga för det anmälda organ som deltar i bedömningen av överensstämmelse och, på begäran, för behöriga myndigheter.
524
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/73 |
SV | |||
|
|
|
|
AVSNITT 2
Säkerhetsövervakning
Artikel 87
Rapportering av allvarliga tillbud och korrigerande säkerhetsåtgärder på marknaden
1.Tillverkare av produkter som tillhandahålls på unionsmarknaden och som inte är prövningsprodukter ska rapportera följande till de relevanta behöriga myndigheterna i enlighet med artikel 92.5 och 92.7:
a)Allvarliga tillbud med produkter som tillhandahålls på unionsmarknaden, utom förväntade bieffekter som tydligt dokumenteras i produktinformationen och kvantifieras i den tekniska dokumentationen och är föremål för trendrap portering i enlighet med artikel 88.
b)Korrigerande säkerhetsåtgärder på marknaden i fråga om produkter som tillhandahålls på unionsmarknaden, även korrigerande säkerhetsåtgärder på marknaden i ett tredjeland i fråga om en produkt som också lagligen tillhandahålls
på unionsmarknaden, om den korrigerande säkerhetsåtgärden inte bara gäller den produkt som tillhandahålls i tredjelandet.
De rapporter som avses i första stycket ska lämnas in via det elektroniska system som avses i artikel 92.
2.Tidsfristen för den rapportering som avses i punkt 1 ska som en allmän regel bero på hur allvarligt tillbudet är.
3.Tillverkarna ska rapportera alla allvarliga tillbud enligt punkt 1 a omedelbart efter det att de har fastställt orsakssambandet mellan tillbudet och sina produkter eller att det rimligen kan finnas ett sådant orsakssamband, och senast 15 dagar efter det att de har fått kännedom om tillbudet.
4.Utan hinder av punkt 3 ska den rapport som avses i punkt 1 vid ett allvarligt hot mot folkhälsan tillhandahållas omedelbart, och senast två dagar efter det att tillverkaren har fått kännedom om hotet.
5.Utan hinder av punkt 3 ska rapporten vid inträffat dödsfall eller en oväntad och allvarlig försämring av en persons hälsotillstånd tillhandahållas omedelbart efter det att tillverkaren har fastställt eller så snart den misstänker ett orsakssamband mellan produkten och det allvarliga tillbudet, men senast tio dagar efter det att tillverkaren har fått kännedom om det allvarliga tillbudet.
6.För att säkerställa snabb rapportering får tillverkaren vid behov lämna in en ofullständig initialrapport som sedan följs upp av en fullständig rapport.
7.Om tillverkaren efter att ha fått kännedom om ett tillbud som eventuellt bör rapporteras är osäker på om tillbudet verkligen ska rapporteras, ska denne icke desto mindre lämna in en rapport inom den tidsram som krävs i enlighet med punkterna 2–5.
8.Förutom i brådskande fall där tillverkaren omedelbart måste vidta korrigerande säkerhetsåtgärder på marknaden, ska tillverkaren utan onödigt dröjsmål rapportera den korrigerande säkerhetsåtgärd på marknaden som avses i punkt 1 b innan den vidtas.
9.För likartade allvarliga tillbud som inträffar med samma produkt eller produkttyp där man har identifierat grundorsaken eller vidtagit en korrigerande säkerhetsåtgärd på marknaden eller om tillbuden är vanligt förekommande och väldokumenterade, får tillverkaren lämna regelbundna summeringsrapporter i stället för individuella rapporter om allvarliga tillbud, på villkor att den samordnande behöriga myndighet som avses i artikel 89.9, i samråd med de behöriga myndigheter som avses i artikel 92.8 a, har kommit överens med tillverkaren om format, innehåll och rapporterings intervall för den regelbundna summeringsrapporteringen. Om en enda behörig myndighet avses i artikel 92.8 a och b, får tillverkaren tillhandahålla regelbundna summeringsrapporter efter överenskommelse med denna behöriga myndighet.
10.Medlemsstaterna ska vidta lämpliga åtgärder såsom anordnande av riktade informationskampanjer för att uppmuntra och göra det möjligt för hälso- och sjukvårdspersonal, användare och patienter att rapportera till de behöriga myndigheterna om misstänkta allvarliga tillbud enligt punkt 1 a.
De behöriga myndigheterna ska centralt på nationell nivå registrera de rapporter som de får från hälso- och sjukvårds personal, användare och patienter.
525
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/74 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
11.Om en behörig myndighet av hälso- och sjukvårdspersonal, användare eller patienter får rapporter om sådana misstänkta allvarliga tillbud som avses i punkt 1 a ska den vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att den berörda produktens tillverkare utan dröjsmål underrättas om det misstänkta allvarliga tillbudet.
Om den berörda produktens tillverkare anser att tillbudet är ett allvarligt tillbud ska den i enlighet med punkterna 1–5 i denna artikel lämna en rapport om det allvarliga tillbudet till den behöriga myndigheten i den medlemsstat där det allvarliga tillbudet inträffade och vidta lämpliga uppföljningsåtgärder i enlighet med artikel 89.
Om tillverkaren av den berörda produkten anser att tillbudet inte är ett allvarligt tillbud eller att det är en förväntad oönskad bieffekt som ska omfattas av trendrapporteringen i enlighet med artikel 88, ska tillverkaren lämna en motivering. Om den behöriga myndigheten inte instämmer i slutsatserna i motiveringen, får den kräva att tillverkaren lämnar en rapport i enlighet med punkterna 1–5 i den här artikeln och kräva att tillverkaren säkerställer att lämpliga uppföljningsåtgärder vidtas i enlighet med artikel 89.
Artikel 88
Trendrapportering
1. Tillverkare ska via det elektroniska system som avses i artikel 92 rapportera alla statistiskt signifikanta ökningar av frekvens eller allvarlighetsgrad i fråga om tillbud som inte är allvarliga tillbud eller som är förväntade oönskade bieffekter som skulle kunna ha betydande inverkan på den analys av nytta/riskförhållandet som avses i avsnitten 1 och 5
ibilaga I och som har lett eller kan leda till risker för patienternas, användarnas eller andra personers hälsa eller säkerhet som är oacceptabla när de vägs mot den avsedda nyttan. Den signifikanta ökningen ska fastställas i jämförelse med dessa tillbuds förutsebara frekvens eller allvarlighetsgrad gällande den berörda produkten, produktkategorin eller produktgruppen under en viss tid i enlighet med vad som anges i den tekniska dokumentationen och produktinfor mationen.
Tillverkaren ska ange hur de tillbud som avses i första stycket ska hanteras samt vilken metod som ska användas för att fastställa en statistiskt signifikant ökning av dessa tillbuds frekvens eller allvarlighetsgrad samt observationsperioden i den plan för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden som avses i artikel 84.
2.De behöriga myndigheterna får göra egna bedömningar av de trendrapporter som avses i punkt 1 och begära att tillverkaren antar lämpliga åtgärder i enlighet med denna förordning för att säkerställa skyddet av folkhälsan och patientsäkerheten. Varje behörig myndighet ska informera kommissionen, de andra behöriga myndigheterna och det anmälda organ som utfärdat intyget om resultaten av en sådan bedömning och om att sådana åtgärder har antagits.
Artikel 89
Analys av allvarliga tillbud och korrigerande säkerhetsåtgärder på marknaden
1.Efter att ha rapporterat ett allvarligt tillbud i enlighet med artikel 87.1 ska tillverkaren utan dröjsmål utföra de nödvändiga undersökningarna med avseende på det allvarliga tillbudet och de berörda produkterna. Detta ska omfatta en riskbedömning av tillbudet och korrigerande säkerhetsåtgärder på marknaden, med lämpligt beaktande av de kriterier som anges i punkt 3 i den här artikeln.
Tillverkaren ska i samband med de undersökningar som avses i första stycket samarbeta med de behöriga myndigheterna och i förekommande fall med det berörda anmälda organet och får inte utföra någon undersökning där produkten eller ett urval av den berörda satsen ändras på ett sätt som kan påverka senare utvärderingar av orsakerna till tillbudet, innan de behöriga myndigheterna har informerats om en sådan åtgärd.
2.Medlemsstaterna ska vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att alla upplysningar som de i enlighet med artikel 87 får om ett allvarligt tillbud som har inträffat på deras territorium, eller en korrigerande säkerhetsåtgärd på marknaden som vidtas eller ska vidtas på deras territorium, utvärderas centralt på nationell nivå av deras behöriga myndighet, om möjligt tillsammans med tillverkaren och i förekommande fall med det berörda anmälda organet.
526
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/75 |
SV | |||
|
|
|
|
3.Inom ramen för den utvärdering som avses i punkt 2 ska den behöriga myndigheten utvärdera de risker som uppstår genom det rapporterade allvarliga tillbudet och utvärdera relaterade korrigerande säkerhetsåtgärder på marknaden, med beaktande av skyddet av folkhälsan och sådana kriterier som orsakssamband, detekterbarhet och sannolikhet för att problemet uppstår igen, användningsfrekvens för produkten, sannolikheten för direkta eller indirekta skador och dessa skadors allvar, produktens kliniska nytta, de avsedda och potentiella användarna samt den population som berörs. Den behöriga myndigheten ska också utvärdera om tillverkarens planerade eller vidtagna korrigerande säkerhetsåtgärd på marknaden är lämplig och om det behövs någon annan typ av korrigerande åtgärd och i så fall vilken, särskilt med beaktande av principen om inbyggd säkerhet enligt bilaga I.
På den nationella behöriga myndighetens begäran ska tillverkarna tillhandahålla all dokumentation som behövs för riskbedömningen.
4.Den behöriga myndigheten ska övervaka tillverkarens undersökning av ett allvarligt tillbud. En behörig myndighet får vid behov ingripa i en tillverkares undersökning eller inleda en oberoende undersökning.
5.Tillverkaren ska via det elektroniska system som avses i artikel 92 till den behöriga myndigheten lämna en
slutrapport i vilken den redogör för sina resultat från undersökningen. Rapporten ska innehålla slutsatser och i förekommande fall ange korrigerande åtgärder som ska vidtas.
6. I fråga om de produkter som avses i artikel 1.8 första stycket och i de fall det allvarliga tillbudet eller den korrigerande säkerhetsåtgärden på marknaden kan hänföras till en substans som om den används separat anses vara ett läkemedel, ska den utvärderande behöriga myndigheten eller den samordnande behöriga myndighet som avses i punkt 9
iden här artikeln underrätta den nationella behöriga myndigheten eller EMA, beroende vilken av dem som utfärdade det vetenskapliga utlåtandet om den substansen i enlighet med artikel 52.9, om det allvarliga tillbudet eller den korrigerande säkerhetsåtgärden på marknaden.
I fråga om de produkter som omfattas av denna förordning i enlighet med artikel 1.6 g och i de fall det allvarliga tillbudet eller den korrigerande säkerhetsåtgärden på marknaden kan hänföras till derivat av vävnader eller celler från människa som använts vid tillverkning av produkten, och om det rör sig om produkter som omfattas av denna förordning i enlighet med artikel 1.10, ska den behöriga myndigheten eller den samordnande behöriga myndighet som avses i punkt 9 i den här artikeln underrätta den berörda behöriga myndighet för mänskliga vävnader och celler som det anmälda organet rådfrågat i enlighet med artikel 52.10.
7.Efter slutförd utvärdering i enlighet med punkt 3 i denna artikel ska den utvärderande behöriga myndigheten via det elektroniska system som avses i artikel 92 utan dröjsmål informera de andra behöriga myndigheterna om den korrigerande åtgärd som tillverkaren vidtagit, planerat eller ålagts att utföra för att minimera risken för upprepning av det allvarliga tillbudet, samt tillhandahålla information om de bakomliggande händelserna och resultatet av bedömningen.
8.Tillverkaren ska se till att information om den korrigerande säkerhetsåtgärd på marknaden som vidtagits utan dröjsmål lämnas till användarna av den berörda produkten genom ett säkerhetsmeddelande till marknaden. Säkerhets meddelandet till marknaden ska skrivas på ett eller flera officiella unionsspråk, vilka ska anges av den medlemsstat där den korrigerande säkerhetsåtgärden på marknaden vidtas. Utom i brådskande fall ska utkastet till säkerhetsmeddelandet till marknaden överlämnas till den utvärderande behöriga myndigheten eller, om det gäller de fall som avses i punkt 9, den samordnade behöriga myndigheten för att den ska kunna lämna synpunkter. Säkerhetsmeddelandet till marknaden ska ha samma innehåll i alla medlemsstater, om något annat inte är vederbörligen motiverat av situationen i den enskilda medlemsstaten.
Säkerhetsmeddelandet till marknaden ska möjliggöra en korrekt identifiering av den eller de berörda produkterna, särskilt genom att relevanta UDI inkluderas, och en korrekt identifiering, särskilt genom att ett Eudamed-registre ringsnummer (SRN) inkluderas, om ett sådant redan har utfärdats, av den tillverkare som har vidtagit den korrigerande säkerhetsåtgärden på marknaden. Säkerhetsmeddelandet till marknaden ska tydligt och utan att förringa risknivån ange skälen till den korrigerande säkerhetsåtgärden på marknaden med hänvisning till funktionsfel hos produkten och de risker som kan uppstå för patienter, användare eller andra människor samt klart och tydligt ange alla de åtgärder som användarna ska vidta.
Tillverkaren ska registrera säkerhetsmeddelandet till marknaden i det elektroniska system som avses i artikel 92, där meddelandet ska göras tillgängligt för allmänheten.
9.De behöriga myndigheterna ska aktivt delta i ett förförande som ska samordna deras bedömningar enligt punkt 3 i följande fall:
a)Om det föreligger oro över ett särskilt, allvarligt tillbud eller en mängd allvarliga tillbud med samma produkt eller produkttyp från samma tillverkare i mer än en medlemsstat.
527
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/76 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
b)Om det ifrågasätts huruvida en av en tillverkare föreslagen korrigerande säkerhetsåtgärd på marknaden i mer än en medlemsstat är lämplig.
Det samordnade förfarandet ska omfatta följande:
—Vid behov utseende av en samordnande behörig myndighet i enskilda fall.
—Fastställande av den samordnade bedömningsprocessen, inklusive den samordnande behöriga myndighetens uppgifter och ansvarsområden samt medverkan av andra berörda myndigheter.
Om inte annat har avtalats mellan de behöriga myndigheterna, ska den samordnande behöriga myndigheten vara den behöriga myndigheten i den medlemsstat där tillverkaren har sitt säte.
Den samordnande behöriga myndigheten ska via det elektroniska system som avses i artikel 92 informera tillverkaren, övriga behöriga myndigheter och kommissionen om att den har tagit på sig rollen som samordnande myndighet.
10.Utseende av en samordnande behörig myndighet ska inte påverka de andra behöriga myndigheternas rätt att göra en egen bedömning och anta åtgärder i enlighet med denna förordning av hänsyn till folkhälsan och patienternas säkerhet. Den samordnande behöriga myndigheten och kommissionen ska hållas underrättade om resultatet av en sådan bedömning och antagandet av sådana åtgärder.
11.Kommissionen ska lämna administrativt stöd till den samordnande behöriga myndigheten då denna utför sina uppgifter enligt detta kapitel.
Artikel 90
Analys av säkerhetsövervakningsdata
Kommissionen ska i samarbete med medlemsstaterna införa system och förfaranden för att aktivt övervaka de uppgifter som finns tillgängliga i det elektroniska system som avses i artikel 92, i syfte att i dessa uppgifter identifiera trender, mönster eller signaler som kan avslöja nya risker eller säkerhetsproblem.
Om en tidigare okänd risk identifieras eller frekvensen för en förväntad risk väsentligt ändrar nytta/riskbestämningen i en negativ riktning, ska den behöriga myndigheten eller i förekommande fall den samordnande behöriga myndigheten informera tillverkaren eller i tillämpliga fall den auktoriserade representanten, som ska vidta nödvändiga korrigerande åtgärder.
Artikel 91
Genomförandeakter
Kommissionen får genom genomförandeakter och efter att ha hört samordningsgruppen för medicintekniska produkter anta de närmare bestämmelser och förfaranden som behövs för att genomföra artiklarna 85–90 och 92 i fråga om följande:
a)Klassificering av allvarliga tillbud och korrigerande säkerhetsåtgärder på marknaden avseende specifika produkter, produktkategorier eller produktgrupper.
b)Rapportering av allvarliga tillbud och korrigerande säkerhetsåtgärder på marknaden, säkerhetsmeddelanden till marknaden, tillhandahållande av regelbundna summeringsrapporter, rapporter avseende övervakning av produkter som släppts ut på marknaden, periodiska säkerhetsrapporter och trendrapporter från tillverkarna enligt artiklarna 85, 86, 87, 88 respektive 89.
c)Standardblanketter för elektronisk och icke-elektronisk rapportering med en minimiuppsättning uppgifter för hälso- och sjukvårdspersonalens, användarnas och patienternas rapportering av misstänkta allvarliga tillbud.
d)Tidsfrister för rapportering av korrigerande säkerhetsåtgärder på marknaden och för tillverkarens tillhandahållande av regelbundna summeringsrapporter och trendrapporter, med beaktande av hur allvarligt det tillbud är som ska rapporteras enligt artikel 87.
e)Enhetliga formulär för det informationsutbyte mellan behöriga myndigheter som avses i artikel 89.
f)Förfaranden för utseende av en samordnande behörig myndighet, processen för samordnad utvärdering, inklusive den samordnande behöriga myndighetens uppgifter och ansvarsområden och medverkan av andra behöriga myndigheter i denna process.
De genomförandeakter som avses i första stycket ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 114.3.
528
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/77 |
SV | |||
|
|
|
|
Artikel 92
Elektroniskt system för säkerhetsövervakning och för övervakning av produkter som släppts ut på
marknaden
1.Kommissionen ska i samarbete med medlemsstaterna upprätta och förvalta ett elektroniskt system för att samla in och behandla följande information:
a)Tillverkarnas rapporter om allvarliga tillbud och korrigerande säkerhetsåtgärder på marknaden enligt artiklarna 87.1 och 89.5.
b)Tillverkarnas regelbundna summeringsrapporter enligt artikel 87.9.
c)Tillverkarnas rapporter om trender enligt artikel 88.
d)De periodiska säkerhetsrapporterna enligt artikel 86.
e)Tillverkarnas säkerhetsmeddelanden till marknaden enligt artikel 89.8.
f)Den information som ska utbytas mellan medlemsstaternas behöriga myndigheter och mellan dem och kommissionen i enlighet med artikel 89.7 och 89.9.
Det elektroniska systemet ska innehålla relevanta länkar till UDI-databasen.
2.Medlemsstaternas behöriga myndigheter och kommissionen ska få tillgång till den information som avses i punkt
1i denna artikel via det elektroniska systemet. De anmälda organen ska också få tillgång till den informationen i den utsträckning den avser de produkter för vilka de har utfärdat ett intyg i enlighet med artikel 53.
3.Kommissionen ska se till att hälso- och sjukvårdspersonal och allmänheten har tillgång till det elektroniska system som avses i punkt 1 i lämplig omfattning.
4.På grundval av överenskommelser mellan kommissionen och behöriga myndigheter i tredjeländer eller internationella organisationer får kommissionen ge dessa behöriga myndigheter eller internationella organisationer tillgång till det elektroniska system som avses i punkt 1 i lämplig omfattning. Överenskommelserna ska bygga på
ömsesidighet och innehålla bestämmelser om konfidentialitet och dataskydd motsvarande dem som är tillämpliga i unionen.
5.Rapporterna om allvarliga tillbud enligt artikel 87.1 a ska omedelbart efter att de inkommit via det elektroniska system som avses i punkt 1 i den här artikeln automatiskt översändas till den behöriga myndigheten i den medlemsstat där tillbudet inträffade.
6.Trendrapporterna enligt artikel 88.1 ska omedelbart efter att de inkommit via det elektroniska system som avses i punkt 1 i den här artikeln automatiskt översändas till de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där tillbuden inträffade.
7.Rapporterna om korrigerande säkerhetsåtgärder på marknaden enligt artikel 87.1 b ska omedelbart efter att de inkommit via det elektroniska system som avses i punkt 1 i den här artikeln automatiskt översändas till de behöriga myndigheterna i följande medlemsstater:
a)De medlemsstater där den korrigerande säkerhetsåtgärden på marknaden vidtas eller ska vidtas.
b)Den medlemsstat där tillverkaren har sitt säte.
8.De regelbundna summeringsrapporterna enligt artikel 87.9 ska omedelbart efter att de inkommit via det elektroniska system som avses i punkt 1 i den här artikeln automatiskt översändas till den behöriga myndigheten i
a)den eller de medlemsstater som deltar i samordningsförfarandet i enlighet med artikel 89.9 och som kom överens om den regelbundna summeringsrapporten,
b)den medlemsstat där tillverkaren har sitt säte.
9.Den information som avses i punkterna 5–8 i denna artikel ska omedelbart efter att den inkommit via det elektroniska system som avses i punkt 1 i denna artikel automatiskt översändas till det anmälda organ som har utfärdat intyget för den berörda produkten i enlighet med artikel 56.
529
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/78 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
AVSNITT 3
Marknadskontroll
Artikel 93
Marknadskontroll
1.De behöriga myndigheterna ska göra lämpliga kontroller av produkters egenskaper i fråga om överensstämmelse
och av deras prestanda, inbegripet om lämpligt en granskning av dokumentation och fysisk kontroll eller kontroll i laboratorium av ett ändamålsenligt urval av produkter. De behöriga myndigheterna ska särskilt beakta etablerade principer för riskbedömning och riskhantering, säkerhetsövervakningsdata och klagomål.
2.De behöriga myndigheterna ska utarbeta årliga kontrollplaner och anslå tillräckligt med materiella och mänskliga resurser med lämplig kompetens för att denna verksamhet ska kunna genomföras, med beaktande av det europeiska marknadskontrollprogram som utarbetats av samordningsgruppen för medicintekniska produkter enligt artikel 105 och lokala omständigheter.
3.För att kunna uppfylla de skyldigheter som avses i punkt 1
a)får de behöriga myndigheterna bland annat kräva att de ekonomiska aktörerna tillhandahåller sådan dokumentation och information som är nödvändig för att de ska kunna utöva sin verksamhet och, när detta är motiverat, tillhandahåller nödvändiga provexemplar av produkterna eller tillgång till produkterna kostnadsfritt, och
b)ska de behöriga myndigheterna utföra både anmälda och, om så är nödvändigt, oanmälda inspektioner av lokaler tillhörande ekonomiska aktörer och av leverantörers och/eller underleverantörers lokaler samt vid behov vid yrkesmässiga användares anläggningar.
4.De behöriga myndigheterna ska utarbeta en årlig sammanfattning av resultaten av kontrollverksamheten och göra den tillgänglig för andra behöriga myndigheter via det elektroniska system som avses i artikel 100.
5.De behöriga myndigheterna får beslagta, förstöra eller på annat sätt göra sådana produkter som utgör en oacceptabel risk eller förfalskade produkter obrukbara, om de anser att detta är nödvändigt för att skydda folkhälsan.
6.Efter varje inspektion som utförs för de ändamål som avses i punkt 1 ska den behöriga myndigheten utarbeta en rapport om inspektionens resultat avseende efterlevnad av de rättsliga och tekniska kraven i denna förordning. Rapporten ska ange om korrigerande åtgärder behöver vidtas.
7.Den behöriga myndighet som utfört inspektionen ska delge den ekonomiska aktör som varit föremål för inspektionen innehållet i den rapport som avses i punkt 6 i denna artikel. Innan den behöriga myndigheten antar den slutliga rapporten ska den ge den ekonomiska aktören tillfälle att lämna synpunkter. Denna slutgiltiga inspektionsrapport ska läggas in i det elektroniska system som avses i artikel 100.
8.Medlemsstaterna ska se över sin marknadskontroll och bedöma hur den fungerar. Denna översyn och dessa bedömningar ska genomföras minst vart fjärde år och resultatet ska meddelas de övriga medlemsstaterna och kommissionen. Varje medlemsstat ska hålla en sammanfattning av resultaten tillgänglig för allmänheten via det elektroniska system som avses i artikel 100.
9.Medlemsstaternas behöriga myndigheter ska samordna sin marknadskontroll, samarbeta med varandra och dela med sig av resultaten av marknadskontrollen sinsemellan och till kommissionen för att sörja för en harmoniserad och hög nivå på marknadskontrollen i alla medlemsstater.
När så är lämpligt ska medlemsstaternas behöriga myndigheter komma överens om arbetsfördelning, gemensam marknadskontroll och specialisering.
10.Om mer än en myndighet ansvarar för marknadskontroll och yttre gränskontroll i en medlemsstat, ska dessa myndigheter samarbeta med varandra genom att sinsemellan dela med sig av information som är relevant för deras roll och uppgifter.
11. När så är lämpligt ska medlemsstaternas behöriga myndigheter samarbeta med de behöriga myndigheterna i tredjeländer i syfte att utbyta information och tekniskt stöd och främja verksamhet som avser marknadskontroll.
530
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/79 |
SV | |||
|
|
|
|
Artikel 94
Utvärdering av produkter som misstänks utgöra en oacceptabel risk eller annan misstänkt
bristande överensstämmelse
Om en medlemsstats behöriga myndigheter på grundval av information som erhållits genom säkerhetsövervakning eller marknadskontroll eller annan information har skäl att anta att en produkt
a)kan utgöra en oacceptabel risk för patienternas, användarnas eller andra människors hälsa eller säkerhet, eller andra aspekter av skyddet av folkhälsan, eller
b)på annat sätt inte uppfyller kraven i denna förordning,
ska de göra en utvärdering av den berörda produkten, omfattande alla de krav som fastställs i denna förordning och som avser riskerna med produkten eller annan bristande överensstämmelse.
De berörda ekonomiska aktörerna ska samarbeta med de behöriga myndigheterna.
Artikel 95
Förfaranden för att hantera produkter som utgör en oacceptabel risk för hälsa och säkerhet
1.Om de behöriga myndigheterna efter att ha gjort en sådan utvärdering som avses i artikel 94 konstaterar att en produkt utgör en oacceptabel risk för patienters, användares eller andra människors hälsa eller säkerhet eller för andra aspekter av skyddet av folkhälsan, ska de utan dröjsmål kräva att de berörda produkternas tillverkare, dennes auktoriserade representanter och alla andra berörda ekonomiska aktörer vidtar alla lämpliga och vederbörligen motiverade korrigerande åtgärder för att produkten ska uppfylla de krav i denna förordning som avser riskerna med produkten och för att, på ett sätt som står i proportion till riskens art, begränsa tillhandahållandet av produkten på marknaden, för att förena tillhandahållandet av produkten med vissa krav, för att dra tillbaka produkten från marknaden eller för att återkalla den inom en rimlig tid som tydligt angetts och som meddelats den berörda ekonomiska aktören.
2.De behöriga myndigheterna ska utan dröjsmål, via det elektroniska system som avses i artikel 100, underrätta kommissionen, de andra medlemsstaterna och, om ett intyg har utfärdats för den berörda produkten i enlighet med artikel 56, det anmälda organ som utfärdade intyget, om utredningsresultaten och om de åtgärder som de har ålagt de ekonomiska aktörerna att vidta.
3.De ekonomiska aktörer som avses i punkt 1 ska utan dröjsmål säkerställa att alla lämpliga korrigerande åtgärder vidtas i hela unionen i fråga om alla berörda produkter som de har tillhandahållit på marknaden.
4.Om den ekonomiska aktör som avses i punkt 1 inte vidtar lämpliga korrigerande åtgärder inom den tid som avses
ipunkt 1, ska de behöriga myndigheterna vidta alla lämpliga åtgärder för att förbjuda eller begränsa tillhandahållandet av produkten på sin nationella marknad, dra tillbaka produkten från den marknaden eller återkalla den.
De behöriga myndigheterna ska utan dröjsmål och via det elektroniska system som avses i artikel 100 underrätta kommissionen, de andra medlemsstaterna och det anmälda organ som avses i punkt 2 i den här artikeln om dessa åtgärder.
5.I den underrättelse som avses i punkt 4 ska alla tillgängliga uppgifter ingå, särskilt de uppgifter som krävs för att kunna identifiera och spåra den produkt som inte uppfyller kraven, dess ursprung, arten av och skälen till den bristande överensstämmelse som görs gällande och den risk produkten utgör, vilken typ av nationell åtgärd som vidtagits och dess varaktighet samt den berörda ekonomiska aktörens synpunkter.
6.Andra medlemsstater än den som inledde förfarandet ska utan dröjsmål, via det elektroniska system som avses i artikel 100, informera kommissionen och de andra medlemsstaterna om relevanta kompletterande uppgifter som de har tillgång till med avseende på den berörda produktens bristande överensstämmelse med kraven och om eventuella åtgärder som de vidtagit rörande produkten.
Om de har invändningar mot den anmälda nationella åtgärden ska de utan dröjsmål meddela dessa invändningar till kommissionen och de andra medlemsstaterna via det elektroniska system som avses i artikel 100.
7.Om varken en medlemsstat eller kommissionen inom två månader efter mottagandet av den underrättelse som avses i punkt 4 har rest invändningar mot åtgärder som vidtagits av en medlemsstat, ska dessa åtgärder anses vara berättigade.
531
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/80 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
I detta fall ska alla medlemsstater säkerställa att motsvarande begränsande åtgärder eller förbud, inklusive tillbaka dragande, återkallelse eller begränsning av tillgängligheten för produkten på deras nationella marknad, utan dröjsmål vidtas avseende den berörda produkten.
Artikel 96
Förfarande för utvärdering av nationella åtgärder på unionsnivå
1.Om en medlemsstat inom två månader efter mottagandet av den anmälan som avses i artikel 95.4 har rest invändningar mot en åtgärd som vidtagits av en annan medlemsstat, eller om kommissionen anser att åtgärden strider mot unionsrätten, ska kommissionen, efter att ha hört de berörda behöriga myndigheterna och vid behov de berörda ekonomiska aktörerna, utvärdera den nationella åtgärden. På grundval av utvärderingsresultaten får kommissionen genom genomförandeakter besluta huruvida den nationella åtgärden är berättigad eller inte. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 114.3.
2.Om kommissionen anser att den nationella åtgärden är berättigad enligt punkt 1 i denna artikel ska artikel 95.7 andra stycket tillämpas. Om kommissionen anser att den nationella åtgärden är oberättigad ska den berörda medlemsstaten upphäva åtgärden.
Om kommissionen inte antar något beslut i enlighet med punkt 1 i denna artikel inom åtta månader efter mottagandet av den anmälan som avses i artikel 95.4, ska den nationella åtgärden anses vara berättigad.
3.Om en medlemsstat eller kommissionen anser att den hälso- och säkerhetsrisk som en produkt utgör inte tillfreds ställande kan minskas genom åtgärder som den eller de berörda medlemsstaterna vidtar, får kommissionen på begäran av en medlemsstat eller på eget initiativ genom genomförandeakter vidta nödvändiga och vederbörligen motiverade åtgärder för att säkerställa skyddet av hälsa och säkerhet, inklusive åtgärder för att begränsa eller förbjuda utsläppande på marknaden och ibruktagande av den berörda produkten. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 114.3.
Artikel 97
Annan bristande överensstämmelse
1.Om en medlemsstats behöriga myndigheter efter att ha gjort en utvärdering i enlighet med artikel 94 konstaterar att en produkt inte uppfyller kraven i denna förordning men inte utgör en oacceptabel risk för patienternas, användarnas eller andra människors hälsa eller säkerhet eller för andra aspekter av skyddet av folkhälsan, ska de ålägga den berörda ekonomiska aktören att åtgärda den bristande överensstämmelsen inom en rimlig tid som ska anges tydligt och meddelas den berörda ekonomiska aktören och som står i proportion till den bristande överensstämmelsen.
2.Om den ekonomiska aktören inte åtgärdar den bristande överensstämmelsen inom den tid som avses i punkt 1 i denna artikel ska den berörda medlemsstaten utan dröjsmål vidta lämpliga åtgärder för att begränsa eller förbjuda tillhandahållandet av produkten på marknaden eller säkerställa att den återkallas eller dras tillbaka från marknaden. Medlemsstaten ska utan dröjsmål underrätta kommissionen och de andra medlemsstaterna om dessa åtgärder via det elektroniska system som avses i artikel 100.
3.För att säkerställa en enhetlig tillämpning av denna artikel får kommissionen genom genomförandeakter ange lämpliga åtgärder som ska vidtas av behöriga myndigheter för att hantera vissa typer av bristande överensstämmelse. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 114.3.
Artikel 98
Förebyggande hälsoskyddsåtgärder
1.Om en medlemsstat, efter att ha gjort en utvärdering som visar på en potentiell risk med en produkt eller en specifik produktkategori eller produktgrupp, anser att tillhandahållandet på marknaden eller ibruktagandet av en produkt eller en specifik produktkategori eller produktgrupp bör förbjudas, begränsas eller förenas med särskilda krav, eller att produkten, produktkategorin eller produktgruppen bör dras tillbaka från marknaden eller återkallas för att skydda patienternas, användarnas eller andra människors hälsa eller säkerhet eller med hänsyn till andra folkhälsoaspekter, får den medlemsstaten vidta alla nödvändiga och berättigade åtgärder.
532
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/81 |
SV | |||
|
|
|
|
2.Den medlemsstat som avses i punkt 1 ska omedelbart underrätta kommissionen och alla de andra medlemsstaterna samt ange skälen för sitt beslut via det elektroniska system som avses i artikel 100.
3.Kommissionen ska i samråd med samordningsgruppen för medicintekniska produkter och vid behov de berörda ekonomiska aktörerna bedöma de nationella åtgärder som vidtagits. Kommissionen får genom genomförandeakter besluta om de nationella åtgärderna är berättigade eller inte. Om kommissionen inte fattar något beslut inom sex månader från underrättelsen, ska de nationella åtgärderna anses vara berättigade. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 114.3.
4.Om den bedömning som avses i punkt 3 i denna artikel visar att tillhandahållandet på marknaden eller ibruktagandet av en produkt eller en specifik produktkategori eller produktgrupp bör förbjudas, begränsas eller förenas med särskilda krav, eller att produkten, produktkategorin eller produktgruppen bör dras tillbaka från marknaden eller återkallas i alla medlemsstater för att skydda patienternas, användarnas eller andra människors hälsa eller säkerhet eller med hänsyn till andra folkhälsoaspekter, får kommissionen anta genomförandeakter för att vidta nödvändiga och vederbörligen motiverade åtgärder. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 114.3.
Artikel 99
God administrativ praxis
1.För alla åtgärder som medlemsstaternas behöriga myndigheter antar i enlighet med artiklarna 95–98 ska det anges exakt vad åtgärderna grundas på. Om en sådan åtgärd riktar sig till en specifik ekonomisk aktör ska den behöriga myndigheten utan dröjsmål underrätta den berörda ekonomiska aktören om den åtgärden, och ska samtidigt informera den ekonomiska aktören om vilka rättsmedel som står till förfogande enligt den berörda medlemsstatens lagstiftning eller administrativa praxis och vilka tidsfrister som gäller för sådana rättsmedel. Om åtgärderna är allmänt tillämpliga, ska de offentliggöras på lämpligt sätt.
2.Utom i de fall då det krävs omedelbara åtgärder vid oacceptabel risk för människors hälsa eller säkerhet ska den berörda ekonomiska aktören innan några åtgärder antas ges tillfälle att lägga fram sina synpunkter för den behöriga myndigheten inom en lämplig tidsfrist som anges tydligt.
Om åtgärder vidtagits utan att den ekonomiska aktören har fått möjlighet att lägga fram sina synpunkter enligt första stycket ska denne ges möjlighet att göra detta så snart som möjligt, och den vidtagna åtgärden ska ses över omedelbart därefter.
3.Alla åtgärder som antagits ska omedelbart upphävas eller ändras när den ekonomiska aktören har kunnat visa att den vidtagit effektiva korrigerande åtgärder och att produkten uppfyller kraven i denna förordning.
4.Om en åtgärd som antagits i enlighet med artiklarna 95–98 avser en produkt för vilken ett anmält organ deltagit i bedömningen av överensstämmelse, ska de behöriga myndigheterna via det elektroniska system som avses i artikel 100 underrätta det berörda anmälda organet och myndigheten med ansvar för det anmälda organet om den vidtagna åtgärden.
Artikel 100
Elektroniskt system för marknadskontroll
1.Kommissionen ska i samarbete med medlemsstaterna upprätta och förvalta ett elektroniskt system för att samla in och behandla följande information:
a)Sammanfattningar av resultaten av kontrollverksamheten enligt artikel 93.4.
b)Den slutgiltiga inspektionsrapporten enligt artikel 93.7.
c)Information om produkter som utgör en oacceptabel risk för hälsa och säkerhet enligt artikel 95.2, 95.4 och 95.6.
d)Information om bristande överensstämmelse för produkter enligt artikel 97.2.
e)Information om förebyggande hälsoskyddsåtgärder enligt artikel 98.2.
f)Sammanfattningar av resultaten av medlemsstaternas översyner och bedömningar av marknadskontrollen enligt artikel 93.8.
533
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/82 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
2.Den information som avses i punkt 1 i denna artikel ska omedelbart översändas via det elektroniska systemet till alla berörda behöriga myndigheter och i tillämpliga fall till det anmälda organ som har utfärdat ett intyg för den berörda produkten i enlighet med artikel 56 och vara tillgänglig för medlemsstaterna och kommissionen.
3.Den information som utbyts medlemsstaterna emellan ska inte offentliggöras om detta kan skada marknads kontrollen och samarbetet mellan medlemsstaterna.
KAPITEL VIII
SAMARBETE MELLAN MEDLEMSSTATERNA, SAMORDNINGSGRUPPEN FÖR MEDICINTEKNISKA
PRODUKTER, EXPERTLABORATORIER, EXPERTPANELER OCH PRODUKTREGISTER
Artikel 101
Behöriga myndigheter
Medlemsstaterna ska utse en eller flera behöriga myndigheter som ska ansvara för genomförandet av denna förordning. Medlemsstaterna ska se till att deras myndigheter har de befogenheter, de resurser, den utrustning och de kunskaper som krävs för att myndigheterna ska kunna utföra sina uppgifter enligt denna förordning på rätt sätt. Medlemsstaterna ska meddela de behöriga myndigheternas namn och kontaktuppgifter till kommissionen, som ska offentliggöra en förteckning över behöriga myndigheter.
Artikel 102
Samarbete
1.Medlemsstaternas behöriga myndigheter ska samarbeta med varandra och med kommissionen. Kommissionen ska sörja för att det organiseras utbyte av information som krävs för en enhetlig tillämpning av denna förordning.
2.Medlemsstaterna ska om så är lämpligt och med stöd av kommissionen delta i internationella initiativ för att säkerställa samarbete mellan tillsynsmyndigheter på det medicintekniska området.
Artikel 103
Samordningsgruppen för medicintekniska produkter
1.Härmed inrättas en samordningsgrupp för medicintekniska produkter.
2.Varje medlemsstat ska för förnybara treårsperioder till samordningsgruppen för medicintekniska produkter utnämna en medlem och en suppleant med expertkunskaper inom området för medicintekniska produkter samt en medlem och en suppleant med expertkunskaper inom området för medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik. En medlemsstat får välja att utnämna endast en medlem och en suppleant med expertkunskaper på bägge områdena.
Medlemmarna i samordningsgruppen för medicintekniska produkter ska väljas med hänsyn till sin kunskap om och erfarenhet av medicintekniska produkter och medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik. De ska företräda medlemsstaternas behöriga myndigheter. Medlemmarnas namn och uppdragsgivare ska offentliggöras av kommissionen.
Suppleanterna ska företräda frånvarande medlemmar och rösta i deras ställe.
3.Samordningsgruppen för medicintekniska produkter ska sammanträda regelbundet och, om situationen gör det nödvändigt, på begäran av kommissionen eller en medlemsstat. De medlemmar som ska delta i mötena ska efter behov antingen vara de som utnämnts på grund av sin roll och sina expertkunskaper inom området för medicintekniska produkter, de som utnämnts på grund av sina expertkunskaper inom området för medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik eller de som utnämnts för bägge förordningarna eller deras suppleanter.
4.Samordningsgruppen för medicintekniska produkter ska sträva efter att uppnå enighet. Om sådan enighet inte kan uppnås, ska samordningsgruppen för medicintekniska produkter fatta majoritetsbeslut. Medlemmar med avvikande ståndpunkt får begära att deras ståndpunkt med motivering anges i samordningsgruppens ståndpunkt.
5.En företrädare för kommissionen ska vara ordförande för samordningsgruppen för medicintekniska produkter. Ordföranden ska inte ha rösträtt i samordningsgruppen.
534
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/83 |
SV | |||
|
|
|
|
6.Samordningsgruppen för medicintekniska produkter får från fall till fall inbjuda experter och andra utomstående parter att delta i mötena eller lämna skriftliga bidrag.
7.Samordningsgruppen för medicintekniska produkter får inrätta ständiga eller tillfälliga arbetsgrupper. Organisationer som företräder den medicintekniska industrin, hälso- och sjukvårdspersonal, laboratorier, patienter och konsumenter på unionsnivå ska där så är lämpligt inbjudas till dessa arbetsgrupper som observatörer.
8.Samordningsgruppen för medicintekniska produkter ska själv fastställa sin arbetsordning, där det särskilt ska fastställas förfaranden för
—antagande av yttranden, rekommendationer eller andra ståndpunkter, även i brådskande fall,
—delegering av uppgifter till rapporterande eller medrapporterande medlemmar,
—genomförande av artikel 107 om intressekonflikt,
—arbetsgruppernas arbetssätt.
9.Samordningsgruppen för medicintekniska produkter ska ha de uppgifter som anges i artikel 105 i den här förordningen och artikel 99 i förordning (EU) 2017/746.
Artikel 104
Stöd från kommissionen
Kommissionen ska stödja de nationella behöriga myndigheternas samarbete. Den ska särskilt sörja för att det organiseras utbyte av erfarenheter mellan de behöriga myndigheterna och lämna tekniskt, vetenskapligt och logistiskt stöd till samordningsgruppen för medicintekniska produkter och dess arbetsgrupper. Den ska organisera samordningsgruppens och arbetsgruppernas möten, delta i dessa möten och säkerställa att de följs upp på lämpligt sätt.
Artikel 105
Uppgifter för samordningsgruppen för medicintekniska produkter
Inom ramen för denna förordning ska samordningsgruppen för medicintekniska produkter ha följande uppgifter:
a)Bidra till bedömningarna av ansökande organ för bedömning av överensstämmelse och anmälda organ i enlighet med bestämmelserna i kapitel IV.
b)På kommissionens begäran ge råd i frågor som rör samordningsgruppen av anmälda organ som inrättats i enlighet med artikel 49.
c)Bidra till utarbetandet av vägledningar för att säkerställa ett effektivt och enhetligt genomförande av denna förordning, särskilt när det gäller utseende och övervakning av anmälda organ, tillämpning av de allmänna kraven på säkerhet och prestanda samt tillverkarnas kliniska utvärderingar och utredningar, de anmälda organens bedömning och säkerhetsövervakningen.
d)Bidra till att den kontinuerliga övervakningen av de tekniska framstegen och bedömningen av om de allmänna krav på säkerhet och prestanda som anges i den här förordningen och i förordning (EU) 2017/746 är adekvata för att säkerställa säkerhet och prestanda hos produkter, och därigenom bidra till att påvisa behov av förändringar i bilaga I till den här förordningen.
e)Bidra till utarbetandet av produktstandarder, gemensamma specifikationer och vetenskapliga riktlinjer, inbegripet produktspecifika riktlinjer, för klinisk prövning för vissa medicintekniska produkter, särskilt implantat och produkter i klass III.
f)Bistå medlemsstaternas behöriga myndigheter vid samordning, särskilt när det gäller produkternas klassificering och fastställandet av produkters rättsliga status, kliniska prövningar, säkerhetsövervakning och marknadskontroll, inklusive utveckling och upprätthållande av ett ramverk för ett europeiskt marknadskontrollprogram med syfte att effektivisera och harmonisera marknadskontrollen i unionen i enlighet med artikel 93.
g)Ge råd, antingen på eget initiativ eller på begäran av kommissionen, vid bedömningen av frågor som rör genomförandet av denna förordning.
h)Bidra till enhetlig administrativ praxis i medlemsstaterna i fråga om produkter.
535
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/84 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
Artikel 106
Tillhandahållande av vetenskapliga, tekniska och kliniska yttranden och råd
1.Kommissionen ska genom genomförandeakter och i samråd med samordningsgruppen för medicintekniska produkter se till att expertpaneler utses för bedömning av den kliniska utvärderingen på relevanta medicinska områden enligt punkt 9 i denna artikel och för att lämna synpunkter enligt artikel 48.6 i förordning (EU) 2017/746 på prestandautvärderingen för vissa medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik och vid behov för produktkategorier eller produktgrupper eller för specifika risker som avser produktkategorier eller produktgrupper, i enlighet med principerna om högsta vetenskapliga kompetens, opartiskhet, oberoende samt öppenhet och insyn. Samma principer ska tillämpas om kommissionen beslutar att utse expertlaboratorier i enlighet med punkt 7 i denna artikel.
2.Expertpaneler och expertlaboratorier får utses på områden där kommissionen, i samråd med samordningsgruppen för medicintekniska produkter, har fastställt att det finns ett behov av konsekvent vetenskaplig, teknisk och/eller klinisk rådgivning eller laboratorieexpertis för genomförandet av denna förordning. Expertpaneler och expertlaboratorier får utses på permanent eller tillfällig basis.
3.Expertpanelerna ska bestå av rådgivare som tillsatts av kommissionen på grundval av aktuell, klinisk, vetenskaplig eller teknisk expertkunskap på området och med en geografisk spridning som avspeglar mångfalden av vetenskapliga och kliniska strategier i unionen. Kommissionen ska fastställa antalet medlemmar i varje panel utifrån de behov som finns.
Medlemmarna i expertpanelerna ska utföra sina uppgifter på ett opartiskt och objektivt sätt. De ska varken begära eller ta emot instruktioner från anmälda organ eller tillverkare. Varje medlem ska avge en intresseförklaring, som ska göras tillgänglig för allmänheten.
Kommissionen ska fastställa system och förfaranden för att aktivt hantera och förebygga potentiella intressekonflikter.
4.Expertpaneler ska ta hänsyn till relevant information från intressenter, inbegripet patientorganisationer och hälso- och sjukvårdpersonal, när de utarbetar sina vetenskapliga utlåtanden.
5.Efter det att en inbjudan att anmäla intresse har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning och på kommissionens webbplats får kommissionen efter samråd med samordningsgruppen för medicintekniska produkter utnämna rådgivare till expertpanelerna. Utifrån typen av uppgifter och behovet av specifik sakkunskap får rådgivare utnämnas att ingå i expertpaneler för en period om högst tre år, och deras mandat får förnyas.
6.Efter samråd med samordningsgruppen för medicintekniska produkter får kommissionen föra in rådgivare i en central förteckning över tillgängliga experter, som även om de inte formellt utnämnts till en panel är tillgängliga för att ge råd och bistå expertpanelens arbete efter behov. Förteckningen ska offentliggöras på kommissionens webbplats.
7.Kommissionen får genom genomförandeakter och efter samråd med samordningsgruppen för medicintekniska produkter utse expertlaboratorier på grundval av deras sakkunskap inom
—fysikalisk–kemisk karakterisering, eller
—mikrobiologiska, biokompatibilitetsrelaterade, mekaniska, elektriska, elektroniska eller icke-kliniska biologiska/ toxikologiska undersökningar
av specifika produkter, produktkategorier eller produktgrupper.
Kommissionen får enbart utse expertlaboratorier för vilka en medlemsstat eller Gemensamma forskningscentrumet har lämnat in en ansökan.
8.Expertlaboratorier ska uppfylla följande kriterier:
a)De ska ha tillräckligt med personal med lämpliga kvalifikationer och tillräcklig kunskap om och erfarenhet av de produkter som de har utsetts för.
b)De ska förfoga över den utrustning som krävs för att utföra de uppgifter som de har tilldelats.
c)De ska ha erforderlig kännedom om internationella standarder och bästa praxis.
d)De ska ha lämplig administrativ organisation och struktur.
e)De ska säkerställa att personalen iakttar konfidentialitet i fråga om den information och de uppgifter som den erhåller under arbetet.
536
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/85 |
SV | |||
|
|
|
|
9.Expertpaneler som utses för den kliniska utvärderingen inom relevanta medicinska områden ska fullgöra de uppgifter som anges i artiklarna 54.1 och 61.2 samt i avsnitt 5.1 i bilaga IX eller i avsnitt 6 i bilaga X, beroende på vad som är tillämpligt.
10.Expertpaneler och expertlaboratorier kan efter behov ha följande uppgifter:
a)Tillhandahålla vetenskapligt, tekniskt och kliniskt stöd till kommissionen och samordningsgruppen för medicintekniska produkter för genomförandet av denna förordning.
b)Bidra till utveckling och upprätthållande av lämplig vägledning och gemensamma specifikationer för
—kliniska prövningar,
—klinisk utvärdering och klinisk uppföljning efter utsläppandet på marknaden,
—prestandastudier,
—prestandautvärdering och prestandauppföljning efter utsläppandet på marknaden,
—fysikalisk-kemisk karakterisering, och
—mikrobiologiska, biokompatibilitetsrelaterade, mekaniska, elektriska, elektroniska eller icke-kliniska toxikologiska undersökningar
för specifika produkter, eller en produktkategori eller produktgrupp, eller för särskilda risker förknippade med en produktkategori eller produktgrupp.
c)Utarbeta och se över vägledningarna för klinisk utvärdering och prestandautvärdering för bedömning av överensstämmelse i linje med det allmänt erkända tekniska utvecklingsstadiet vad gäller klinisk utvärdering, prestandautvärdering, fysikalisk-kemisk karakterisering och mikrobiologiska, biokompatibilitetsrelaterade, mekaniska, elektriska, elektroniska eller icke-kliniska toxikologiska undersökningar.
d)Bidra till utarbetandet av internationella standarder och säkerställa att sådana standarder återspeglar det allmänt erkända tekniska utvecklingsstadiet.
e)Lämna yttranden på förfrågan från tillverkare enligt artikel 61.2, anmälda organ och medlemsstaterna i enlighet med punkterna 11–13 i den här artikeln.
f)Bidra till att identifiera farhågor och nya problem i fråga om medicintekniska produkters säkerhet och prestanda.
g)Lämna synpunkter enligt artikel 48.4 i förordning (EU) 2017/746 på prestandautvärderingen för vissa medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik.
11.Kommissionen ska underlätta tillgång för medlemsstaterna och de anmälda organen och tillverkarna till expertpanelers och expertlaboratoriers rådgivning om bland annat kriterierna för lämpliga uppgifter för bedömning av en produkts överensstämmelse, särskilt i fråga om de kliniska data som krävs för klinisk utvärdering, i fråga om fysikalisk-kemisk karakterisering och i fråga om mikrobiologiska, biokompatibilitetsrelaterade, mekaniska, elektriska, elektroniska och icke-kliniska toxikologiska undersökningar.
12.När expertpanelernas medlemmar antar sitt vetenskapliga yttrande i enlighet med punkt 9, ska de göra sitt bästa för att uppnå enighet. Om enighet inte kan nås, ska expertpanelerna fatta ett majoritetsbeslut och avvikande ståndpunkter med motivering ska redovisas i det vetenskapliga yttrandet.
Kommissionen ska offentliggöra det vetenskapliga yttrande och den rådgivning som läggs fram i enlighet med punkterna 9 och 11 i denna artikel och ska därvid beakta de konfidentialitetsaspekter som avses i artikel 109. Den vägledning för klinisk utvärdering som avses i punkt 10 c ska offentliggöras efter samråd med samordningsgruppen för medicintekniska produkter.
13.Kommissionen får kräva att tillverkare och anmälda organ betalar avgifter för den rådgivning som expertpanelerna och expertlaboratorierna lämnar. Avgifternas struktur och nivå samt de ersättningsgilla kostnadernas omfattning och struktur ska antas av kommissionen genom genomförandeakter, med beaktande av målen att få till stånd ett korrekt genomförande av denna förordning, skydda hälsa och säkerhet, stödja innovation och uppnå kostnadsef
fektivitet samt behovet att få till stånd en aktiv medverkan i expertpanelerna. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 114.3.
537
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/86 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
14.De avgifter som ska betalas till kommissionen i enlighet med förfarandet i punkt 13 i denna artikel ska fastställas på ett öppet sätt och på grundval av kostnaderna för de tjänster som tillhandahålls. De avgifter som ska betalas ska sänkas om ett förfarande för samråd vid klinisk utvärdering inleds i enlighet med avsnitt 5.1 c i bilaga IX med en
tillverkare som är ett mikroföretag eller ett litet eller medelstort företag i den mening som avses i rekommendation 2003/361/EG.
15.Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 115 för att göra tillägg till expertpa nelernas och expertlaboratoriernas uppgifter enligt punkt 10 i den här artikeln.
Artikel 107
Intressekonflikt
1.Medlemmarna i samordningsgruppen för medicintekniska produkter och dess arbetsgrupper samt medlemmarna i expertpaneler och expertlaboratorier får inte ha ekonomiska eller andra intressen i den medicintekniska industrin som kan påverka deras opartiskhet. De ska förbinda sig att handla i allmänhetens intresse och på ett oberoende sätt. De ska i en förklaring ange alla direkta eller indirekta intressen som de kan tänkas ha i den medicintekniska industrin och uppdatera denna förklaring så fort det sker en relevant förändring. Intresseförklaringarna ska göras tillgängliga för
allmänheten på kommissionens webbplats. Denna artikel gäller inte företrädare för intresseorganisationer som deltar i arbetsgrupper inom samordningsgruppen för medicintekniska produkter.
2.Experter och andra utomstående parter som från fall till fall bjuds in till samordningsgruppen för medicintekniska produkter ska redovisa alla intressen som de kan tänkas ha i den fråga som berörs.
Artikel 108
Produktregister och databanker
Kommissionen och medlemsstaterna ska vidta alla lämpliga åtgärder för att främja upprättandet av register och databanker för specifika produkttyper och fastställa gemensamma principer för insamling av jämförbara uppgifter. Dessa register och databanker ska bidra till en oberoende utvärdering av produkternas säkerhet och prestanda på lång sikt eller till spårbarheten för implantat, eller alla sådana egenskaper.
KAPITEL IX
KONFIDENTIALITET, DATASKYDD, FINANSIERING OCH SANKTIONER
Artikel 109
Konfidentialitet
1.Om inget annat föreskrivs i denna förordning och utan att det påverkar gällande nationella bestämmelser och praxis i medlemsstaterna rörande konfidentialitet ska alla parter som berörs av tillämpningen av denna förordning respektera konfidentialiteten när det gäller den information och de data som de får när de fullgör sina uppgifter, för att följande ska skyddas:
a)Personuppgifter i enlighet med artikel 110.
b)Fysiska eller juridiska personers affärshemligheter och företagshemligheter, inklusive immateriella rättigheter, om det inte föreligger ett allmänintresse av att uppgifterna utlämnas.
c)Ett effektivt genomförande av denna förordning, särskilt med avseende på inspektioner, utredningar eller revisioner.
2.Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 1 ska sådan information som på konfidentiell basis utbyts mellan behöriga myndigheter och mellan behöriga myndigheter och kommissionen inte lämnas ut utan föregående överenskommelse med den myndighet som lämnade informationen.
3.Punkterna 1 och 2 påverkar inte kommissionens, medlemsstaternas och de anmälda organens rättigheter och skyldigheter när det gäller att utbyta information och utfärda varningar och inte heller de berörda personernas straffrättsliga skyldighet att lämna information.
538
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/87 |
SV | |||
|
|
|
|
4.Kommissionen och medlemsstaterna får utbyta konfidentiell information med de tillsynsmyndigheter i tredjeländer med vilka de har slutit bilaterala eller multilaterala avtal om konfidentialitet.
Artikel 110
Dataskydd
1.Medlemsstaterna ska tillämpa direktiv 95/46/EG vid behandling av personuppgifter som utförs i medlemsstaterna
ienlighet med denna förordning.
2. Förordning (EG) nr 45/2001 ska tillämpas vid behandling av personuppgifter som utförs av kommissionen i enlighet med den här förordningen.
Artikel 111
Uttag av avgifter
1.Denna förordning påverkar inte medlemsstaternas möjlighet att ta ut avgifter för de verksamheter som fastställs
idenna förordning, förutsatt att storleken på avgifterna fastställs på ett öppet sätt och i enlighet med principen om full kostnadstäckning.
2.Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen och de andra medlemsstaterna senast tre månader innan strukturen för och storleken på avgifterna ska antas. Information om strukturen för och storleken på avgifterna ska göras allmänt tillgänglig på begäran.
Artikel 112
Finansiering av verksamhet som rör utseende och övervakning av anmälda organ
Kostnaderna för verksamhet som hör samman med gemensam bedömning ska bäras av kommissionen. Kommissionen ska genom genomförandeakter fastställa omfattningen och strukturen för ersättningsgilla kostnader och andra nödvändiga genomförandebestämmelser. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 114.3.
Artikel 113
Sanktioner
Medlemsstaterna ska föreskriva sanktioner för överträdelser av bestämmelserna i denna förordning och ska vidta de åtgärder som krävs för att säkerställa att dessa sanktioner tillämpas. Sanktionerna ska vara effektiva, proportionella och avskräckande. Medlemsstaterna ska anmäla dessa bestämmelser till kommissionen senast den 25 februari 2020 och utan dröjsmål anmäla alla senare ändringar som påverkar dem.
KAPITEL X
SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 114
Kommittéförfarande
1.Kommissionen ska biträdas av en kommitté för medicintekniska produkter. Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011.
2.När det hänvisas till denna punkt ska artikel 4 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.
3.När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.
Om kommittén inte avger något yttrande, ska kommissionen inte anta utkastet till genomförandeakt och artikel 5.4 tredje stycket i förordning (EU) nr 182/2011 ska tillämpas.
4.När det hänvisas till denna punkt ska artikel 8 i förordning (EU) nr 182/2011 jämförd med artikel 4 eller 5 i den förordningen, beroende på vad som är tillämpligt, tillämpas.
539
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/88 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
Artikel 115
Utövande av delegeringen
1.Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.
2.Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artiklarna 1.5, 3, 10.4, 18.3, 19.4, 27.10, 44.11, 52.5, 56.6, 61.8, 70.8 och 106.15 ska ges till kommissionen för en period på fem år från och med den 25 maj 2017. Kommissionen ska utarbeta en rapport om delegeringen av befogenhet senast nio månader före utgången av perioden på fem år. Delegeringen av befogenhet ska genom tyst medgivande förlängas med perioder av samma längd, såvida inte Europaparlamentet eller rådet motsätter sig en sådan förlängning senast tre månader före utgången av perioden i fråga.
3.Den delegering av befogenhet som avses i artiklarna 1.5, 3, 10.4, 18.3, 19.4, 27.10, 44.11, 52.5, 56.6, 61.8, 70.8 och 106.15 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.
4.Innan kommissionen antar en delegerad akt, ska den samråda med experter som utsetts av varje medlemsstat i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning.
5.Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.
6.En delegerad akt som antas enligt artiklarna 1.5, 3, 10.4, 18.3, 19.4, 27.10, 44.11, 52.5, 56.6, 61.8, 70.8 och 106.15 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period på tre månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med tre månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.
Artikel 116
Separata delegerade akter för olika delegerade befogenheter
Kommissionen ska anta en separat delegerad akt för varje befogenhet som delegeras till den i enlighet med denna förordning.
Artikel 117
Ändring av direktiv 2001/83/EG
I bilaga I till direktiv 2001/83/EG ska punkt 12 i avsnitt 3.2 ersättas med följande:
”12. Om en artikel omfattas av detta direktiv i enlighet med artikel 1.8 andra stycket eller 1.9 andra stycket i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 (*) ska ansökan om försäljningstillstånd i de fall då uppgifterna finns tillgängliga innehålla resultatet av bedömningen av om den ingående medicintekniska delen överensstämmer med relevanta allmänna krav på säkerhet och prestanda enligt bilaga I till den förordningen som tillverkarens EU-försäkran om överensstämmelse innehåller eller det relevanta intyg som utfärdats av ett anmält organ och som ger tillverkaren rätt att CE-märka den medicintekniska produkten.
Om ansökan inte innehåller resultaten av den bedömning av överensstämmelse som avses i första stycket och om det för bedömningen av produktens överensstämmelse, om denna används separat, krävs att ett anmält organ deltar enligt förordning (EU) 2017/745, ska myndigheten ålägga sökanden att tillhandahålla ett yttrande om den ingående medicintekniska delens överensstämmelse med de relevanta allmänna krav på säkerhet och prestanda som anges i bilaga I till den förordningen, ett yttrande som utfärdats av ett anmält organ som utsetts i enlighet med den förordningen för den berörda produkttypen.
(*)Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG (EUT L 117, 5.5.2017, s. 1).”
540
|
|
|
|
| Prop. 2020/21:172 | |
|
|
|
|
| Bilaga 1 | |
5.5.2017 |
|
|
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/89 | |
| SV |
| ||||
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
| Artikel 118 |
|
|
|
|
|
| Ändring av förordning (EG) nr 178/2002 |
|
|
I artikel 2 tredje stycket i förordning (EG) nr 178/2002 ska följande led läggas till: |
|
| ||||
”i) | medicintekniska produkter | i den mening som avses i Europaparlamentets | och rådets förordning | |||
| (EU) 2017/745 (*). |
|
|
|
(*)Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG (EUT L 117, 5.5.2017, s. 1).”
Artikel 119
Ändring av förordning (EG) nr 1223/2009
I artikel 2 i förordning (EG) nr 1223/2009 ska följande punkt läggas till:
”4. Kommissionen får på begäran av en medlemsstat eller på eget initiativ anta de åtgärder som krävs för att avgöra om en specifik produkt eller produktgrupp omfattas av definitionen för kosmetisk produkt eller inte. Dessa åtgärder ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande som avses i artikel 32.2.”
Artikel 120
Övergångsbestämmelser
1.Från och med den 26 maj 2020 ska varje offentliggörande av en anmälan av ett anmält organ i enlighet med direktiven 90/385/EEG och 93/42/EEG vara ogiltigt.
2.De intyg som de anmälda organen utfärdar i enlighet med direktiven 90/385/EEG och 93/42/EEG före den
25 maj 2017 ska fortsätta att gälla under den tid som är angiven i intyget, med undantag för intyg som utfärdats i enlighet med bilaga 4 till direktiv 90/385/EEG eller bilaga 4 till direktiv 93/42/EEG; de ska bli ogiltiga senast den 27 maj 2022.
De intyg som de anmälda organen utfärdar i enlighet med direktiven 90/385/EEG och 93/42/EEG från och med den 25 maj 2017 ska förbli giltiga fram till och med utgången av den period som anges på intyget, vilken inte får överstiga fem år från intygets utfärdande. De ska dock bli ogiltiga senast den 27 maj 2024.
3.Med avvikelse från artikel 5 i denna förordning får en produkt med ett intyg som utfärdats i enlighet med direktiv 90/385/EEG eller 93/42/EEG och som är giltigt i enlighet med punkt 2 i den här artikeln endast släppas ut på marknaden eller tas i bruk under förutsättning att den, från och med den dag då denna förordning börjar tillämpas, fortsätter att uppfylla kraven i något av de direktiven, och under förutsättning att det inte har gjorts några väsentliga ändringar i produktens konstruktion och avsedda ändamål. Kraven i denna förordning med avseende på övervakning av produkter som släppts ut på marknaden, marknadskontroll, säkerhetsövervakning, registrering av ekonomiska aktörer och av produkter ska dock tillämpas i stället för de motsvarande kraven i de direktiven.
Utan att det påverkar tillämpningen av kapitel IV och punkt 1 i denna artikel, ska det anmälda organ som utfärdade det intyg som avses i första stycket fortsätta att ansvara för lämplig övervakning med avseende på samtliga tillämpliga krav för de produkter för vilka de har utfärdat intyg.
4.Produkter som lagligen släppts ut på marknaden i enlighet med direktiven 90/385/EEG och 93/42/EEG före den
26maj 2020, och produkter som släppts ut på marknaden från och med den 26 maj 2020 för vilka ett intyg som avses
ipunkt 2 i denna artikel har utfärdats, får fortsätta att tillhandahållas på marknaden eller tas i bruk till och med den 27 maj 2025.
5.Med avvikelse från direktiven 90/385/EEG och 93/42/EEG får produkter som är förenliga med denna förordning släppas ut på marknaden före den 26 maj 2020.
6.Med avvikelse från direktiven 90/385/EEG och 93/42/EEG får organ för bedömning av överensstämmelse som uppfyller kraven i denna förordning utses och anmälas före den 26 maj 2020. De anmälda organ som utses och anmäls
ienlighet med denna förordning får tillämpa de förfaranden för bedömning av överensstämmelse som anges i denna förordning och utfärda intyg i enlighet med denna förordning före den 26 maj 2020.
541
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/90 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
7.I fråga om produkter som är föremål för det förfarande för samråd som fastställs i artikel 54 ska punkt 5 i den här artikeln tillämpas under förutsättning att de nödvändiga utnämningarna till samordningsgruppen för medicintekniska produkter och expertpanelerna har gjorts.
8.Med avvikelse från artikel 10a och artikel 10b.1 a i direktiv 90/385/EEG och artiklarna 14.1, 14.2 och 14a.1 a och b i direktiv 93/42/EEG ska tillverkare, auktoriserade representanter, importörer och anmälda organ som under den period som inleds det senaste av de datum som avses i artikel 123.3 d och avslutas 18 månader senare uppfyller kraven i artiklarna 29.4 och 56.5 i denna förordning anses följa de lagar och andra författningar som medlemsstaterna antagit i enlighet med artikel 10a i direktiv 90/385/EEG eller artikel 14.1 och 14.2 i direktiv 93/42/EEG och i enlighet med artikel 10b.1 a i direktiv 90/385/EEG eller artikel 14a.1 a och b i direktiv 93/42/EEG enligt beslut 2010/227/EU.
9.Tillstånd som medlemsstaternas behöriga myndigheter beviljat i enlighet med artikel 9.9 i direktiv 90/385/EEG eller artikel 11.13 i direktiv 93/42/EEG ska ha den giltighet som anges i tillståndet.
10.Produkter som omfattas av tillämpningsområdet för denna förordning i enlighet med artikel 1.6 f och g och som i enlighet med gällande bestämmelser i medlemsstaterna lagligen har släppts ut på marknaden eller tagits i bruk före den
26maj 2020 får även i fortsättningen släppas ut på marknaden och tas i bruk i de berörda medlemsstaterna.
11.Kliniska prövningar som före den 26 maj 2020 har inletts för att genomföras i enlighet med artikel 10 i direktiv 90/385/EEG eller artikel 15 i direktiv 93/42/EEG får fortsätta att genomföras. Från och med den 26 maj 2020 ska dock allvarliga negativa händelser och produktfel rapporteras i enlighet med denna förordning.
12.Fram till dess att kommissionen i enlighet med artikel 27.2 har utsett de utfärdande enheterna, ska GS1, HIBCC och ICCBBA betraktas som utsedda utfärdande enheter.
Artikel 121
Utvärdering
Senast den 27 maj 2027 ska kommissionen bedöma tillämpningen av denna förordning och utarbeta en utvärderings rapport om de framsteg som gjorts i fråga om att uppnå målen i förordningen, däribland en bedömning av vilka resurser som behövs för att genomföra förordningen. Särskild uppmärksamhet ska ägnas medicintekniska produkters spårbarhet genom att UDI, i enlighet med artikel 27, lagras av ekonomiska aktörer, hälso- och sjukvårdsinstitutioner och hälso- och sjukvårdspersonal.
Artikel 122
Upphävande
Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 120.3 och 120.4 i denna förordning, och utan att det påverkar medlemsstaternas och tillverkarnas skyldigheter i fråga om säkerhetsövervakning och tillverkarnas skyldigheter i fråga om att tillhandahålla dokumentation i enlighet med direktiven 90/385/EEG och 93/42/EEG, ska de direktiven upphöra att gälla med verkan den 26 maj 2020, med undantag av
—artiklarna 8, 10, 10b.1 b och c, 10b.2 och 10b.3 i direktiv 90/385/EEG, och de krav med avseende på säkerhets övervakning och kliniska prövningar som avses i motsvarande bilagor, som ska upphöra att gälla det senare av de datum som avses i artikel 123.3 d i denna förordning,
—artiklarna 10a och 10b.1 a i direktiv 90/385/EEG, och de krav med avseende på säkerhetsövervakning och kliniska prövningar som avses i motsvarande bilagor, som ska upphöra att gälla 18 månader efter det senare av de datum som avses i artikel 123.3 d i denna förordning,
—artiklarna 10, 14a.1 c och d, 14a.2, 14a.3 och 15 i direktiv 93/42/EEG, och de krav med avseende på säkerhets övervakning och kliniska prövningar som avses i motsvarande bilagor, som ska upphöra att gälla det senare av de datum som avses i artikel 123.3 d i denna förordning,
542
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/91 |
SV | |||
|
|
|
|
—artiklarna 14.1 och 14.2 samt 14a.1 a och b i direktiv 93/42/EEG, och de krav med avseende på säkerhets övervakning och kliniska prövningar som avses i motsvarande bilagor, som ska upphöra att gälla 18 månader efter det senare av de datum som avses i artikel 123.3 d i denna förordning.
Vad gäller de produkter som avses i artikel 120.3 och 120.4 i denna förordning ska de direktiv som avses i första stycket fortsätta att tillämpas till och med den 27 maj 2025 i den utsträckning det är nödvändigt för tillämpningen av artikel 120.3 och 120.4.
Trots vad som sägs i första stycket ska förordningarna (EU) nr 207/2012 och (EU) nr 722/2012 fortsätta att vara i kraft och fortsätta att gälla såvida de inte upphävs, och i så fall fram till dess att de upphävs, genom genomförandeakter som antas av kommissionen i enlighet med den här förordningen.
Hänvisningar till de upphävda direktiven ska betraktas som hänvisningar till den här förordningen och ska läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilaga XVII till den här förordningen.
Artikel 123
Ikraftträdande och tillämpningsdatum
1.Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
2.Den ska tillämpas från och med den 26 maj 2020.
3.Genom undantag från punkt 2 gäller följande:
a)Artiklarna 35–50 ska tillämpas från och med den 26 november 2017. De anmälda organens skyldigheter i enlighet med artiklarna 35–50 ska dock från det datumet till och med den 26 maj 2020 endast gälla de organ för bedömning av överensstämmelse som lämnar en ansökan om utseende i enlighet med artikel 38.
b)Artiklarna 101 och 103 ska tillämpas från och med den 26 november 2017.
c)Artikel 102 ska tillämpas från och med den 26 maj 2018.
d)Utan att det påverkar kommissionens skyldigheter i enlighet med artikel 34, när Eudamed, till följd av omständigheter som inte rimligen kunde ha förutsetts vid utarbetandet av den plan som avses i artikel 34.1, ännu inte fungerar fullt ut den 26 maj 2020 ska skyldigheterna och kraven med avseende på Eudamed tillämpas från och med den dag som motsvarar sex månader efter det att det meddelande som avses i artikel 34.3 offentliggjorts. De bestämmelser som avses i föregående mening är följande:
—Artikel 29
—Artikel 31
—Artikel 32
—Artikel 33.4
—Artikel 40.2 andra meningen
—Artikel 42.10
—Artikel 43.2
—Artikel 44.12 andra stycket
—Artikel 46.7 d och e
—Artikel 53.2
—Artikel 54.3
—Artikel 55.1
—Artiklarna 70–77
—Artikel 78.1–78.13
—Artiklarna 79–82
—Artikel 86.2
—Artiklarna 87 och 88
—Artikel 89.5, 89.7 och 89.8 tredje stycket
543
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/92 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
—Artikel 90
—Artikel 93.4, 93.7 och 93.8
—Artikel 95.2 och 95.4
—Artikel 97.2 sista meningen
—Artikel 99.4
—Artikel 120.3 första stycket andra meningen.
Till dess att Eudamed fungerar fullt ut, ska motsvarande bestämmelser i direktiven 90/385/EEG och 93/42/EEG fortsätta att tillämpas i syfte att fullgöra de skyldigheter som anges i de bestämmelser som förtecknas i första stycket i detta led med avseende på utbyte av information, inklusive, och i synnerhet, information om rapportering om säkerhetsövervakning, kliniska prövningar, registrering av produkter och ekonomiska aktörer samt anmälan om intyg.
e)Artiklarna 29.4 och 56.5 ska tillämpas 18 månader efter det senare av de datum som avses i led d.
f)För implantat och produkter i klass III ska artikel 27.4 tillämpas från och med den 26 maj 2021. För produkter i klass IIa och klass IIb ska artikel 27.4 tillämpas från och med den 26 maj 2023. För produkter i klass I ska artikel 27.4 tillämpas från och med den 26 maj 2025
g)För produkter som går att återanvända och ska förses med UDI-bäraren på själva produkten ska artikel 27.4 tillämpas från och med två år efter det datum som avses i led f i denna punkt för respektive produktklass i det ledet.
h)Förfarandet i artikel 78 ska gälla från och med den 26 maj 2027, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 78.14.
i)Artikel 120.12 ska gälla från och med den 26 maj 2019.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Strasbourg den 5 april 2017. |
|
|
På Europaparlamentets vägnar |
| På rådets vägnar |
A. TAJANI |
| I. BORG |
Ordförande |
| Ordförande |
|
|
|
544
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/93 |
SV | |||
|
|
|
|
BILAGOR
IAllmänna krav på säkerhet och prestanda II Teknisk dokumentation
III | Teknisk dokumentation om övervakning av produkter som släppts ut på marknaden | ||
IV | EU-försäkran om överensstämmelse | ||
V | CE-märkning om överensstämmelse | ||
VI | Information som ska lämnas vid registrering av produkter och ekonomiska aktörer i enlighet med artiklarna 29.4 | ||
| och 31; basuppgifter som ska tillhandahållas UDI-databasen tillsammans med UDI-DI i enlighet med artiklarna 28 | ||
| och 29 och UDI-systemet | ||
VII | Krav som ska uppfyllas av ett anmält organ | ||
VIII | Klassificeringsregler | ||
IX | Bedömning av överensstämmelse som grundar sig på ett kvalitetsledningssystem och en bedömning av den | ||
| tekniska dokumentationen | ||
X | Bedömning av överensstämmelse som grundar sig på typkontroll | ||
XI | Bedömning av överensstämmelse som grundar sig på kontroll av produktens överensstämmelse | ||
XII | Intyg utfärdade av ett anmält organ | ||
XIII | Förfarande för specialanpassade produkter | ||
XIV | Klinisk utvärdering och klinisk uppföljning efter utsläppandet på marknaden | ||
XV | Kliniska prövningar | ||
XVI | Förteckning över grupper av produkter utan avsett medicinskt ändamål enligt artikel 1.2 | ||
XVII | Jämförelsetabell | ||
|
|
|
|
545
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/94 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
BILAGA I
ALLMÄNNA KRAV PÅ SÄKERHET OCH PRESTANDA
KAPITEL I
ALLMÄNNA KRAV
1.Produkterna ska uppnå den prestanda som tillverkaren avsett och vara konstruerade och tillverkade på ett sådant sätt att de under normala användningsförhållanden är lämpliga för sitt avsedda ändamål. De ska vara säkra och effektiva och får inte äventyra patienternas kliniska tillstånd eller säkerhet, eller säkerhet och hälsa för användarna eller i förekommande fall andra personer, och alla risker i samband med deras användning ska vara acceptabla när riskerna vägs mot fördelarna för patienten och vara förenliga med en hög skyddsnivå för hälsa och säkerhet, med hänsyn till det allmänt erkända tekniska utvecklingsstadiet.
2.Kravet i denna bilaga på att minska riskerna så långt som möjligt betyder minskning av riskerna så långt detta är möjligt utan att nytta/riskförhållandet påverkas negativt.
3.Tillverkarna ska upprätta, genomföra, dokumentera och upprätthålla ett riskhanteringssystem.
Riskhantering ska förstås som en kontinuerlig iterativ process under en produkts hela livscykel, med krav på regelbunden och systematisk uppdatering. Vid genomförandet av riskhantering ska tillverkarna
a)upprätta och dokumentera en riskhanteringsplan för varje produkt,
b)identifiera och analysera de kända och förutsebara faror som är förknippade med varje produkt,
c)bedöma och utvärdera de risker som är knutna till, och som uppstår under, den avsedda användningen och under rimligen förutsebar felanvändning,
d)eliminera eller kontrollera de risker som avses i led c i enlighet med kraven i avsnitt 4,
e)utvärdera betydelsen av information från produktionsfasen och i synnerhet från systemet för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden, på faror och hur ofta de inträffar, utvärderingar av de därmed förbundna riskerna, samt på den övergripande risken, nytta/riskförhållandet och om riskerna är acceptabla, och
f)baserat på utvärderingen av betydelsen av informationen i led e, ändra kontrollåtgärderna i överensstämmelse med kraven i avsnitt 4, om så är nödvändigt.
4.De riskkontrollåtgärder som tillverkarna vidtar för konstruktionen och tillverkningen av produkten ska överensstämma med säkerhetsprinciper och ta hänsyn till det allmänt erkända tekniska utvecklingsstadiet. För att minska riskerna ska tillverkarna hantera riskerna på ett sådant sätt att både den kvarvarande risk som förknippas med varje fara och den totala kvarvarande risken bedöms vara acceptabel. När tillverkarna väljer de lämpligaste lösningarna ska de i följande prioritetsordning:
a)eliminera eller minska risker så långt som möjligt genom säker konstruktion och tillverkning,
b)i förekommande fall vidta tillräckliga skyddsåtgärder, inklusive varningssignaler om så är nödvändigt, i de fall där riskerna inte kan elimineras, och
c) tillhandahålla säkerhetsrelaterad information (varningar/försiktighetsåtgärder/kontraindikationer) och i förekommande fall utbildning till användarna.
Tillverkarna ska informera användarna om eventuella kvarvarande risker.
5.Vid eliminering eller minskning av risker relaterade till användningsfel ska tillverkaren
a)i så stor utsträckning som möjligt minska risker relaterade till produktens ergonomiska egenskaper och den avsedda användarmiljön (produktdesign som främjar patientsäkerheten), och
b)ta hänsyn till de avsedda användarnas tekniska kunskap, erfarenhet, i förekommande fall utbildning och användarmiljö, samt medicinska och fysiska tillstånd (produktdesign för lekmän, yrkesmän, funktions hindrade personer eller andra användare).
546
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/95 |
SV | |||
|
|
|
|
6.En produkts egenskaper och prestanda ska inte kunna påverkas ogynnsamt i sådan utsträckning att patientens eller användarens och i förekommande fall andra personers hälsa eller säkerhet äventyras under den av tillverkaren angivna livslängden för produkten, om produkten utsätts för de påfrestningar som kan uppstå under normala användningsförhållanden och har underhållits i enlighet med tillverkarens anvisningar.
7.Produkterna ska konstrueras, tillverkas och förpackas på ett sådant sätt att deras egenskaper och prestanda vid
avsedd användning inte påverkas negativt under transport och lagring, exempelvis genom | skiftningar |
i temperatur och luftfuktighet, med beaktande av föreskrifterna och informationen från tillverkaren. |
|
8.Alla kända och förutsebara risker och alla oönskade bieffekter ska minimeras och vara acceptabla med tanke på de utvärderade fördelar för patienten och/eller användaren som produkten har under normala användningsför hållanden.
9.När det gäller produkter som avses i bilaga XVI ska de allmänna säkerhetskraven i avsnitten 1 och 8 tolkas som att produkten, när den används under avsedda förhållanden och för sitt avsedda ändamål, inte medför någon som helst risk eller som mest medför den maximala acceptabla användningsrisken som är förenlig med en hög skyddsnivå för människors hälsa och säkerhet.
KAPITEL II
KRAV PÅ KONSTRUKTION OCH TILLVERKNING
10.Kemiska, fysikaliska och biologiska egenskaper
10.1Produkter ska konstrueras och tillverkas på ett sådant sätt att det säkerställs att de krav på egenskaper och prestanda som avses i kapitel I uppnås. Särskild uppmärksamhet ska ägnas åt
a)valet av material och substanser, särskilt vad gäller toxicitet och i tillämpliga fall eldfarlighet,
b)de använda materialens och substansernas kompatibilitet med biologiska vävnader, celler och kroppsvätskor, med beaktande av produktens avsedda ändamål och, i tillämpliga fall, absorption, distribution, metabolism och utsöndring,
c)kompabiliteten mellan olika delar hos en produkt som består av fler än en del för implantation,
d)processernas inverkan på materialegenskaperna,
e)i förekommande fall, resultaten av biofysisk forskning eller modelleringsforskning, vilkas validitet har styrkts på förhand,
f)de mekaniska egenskaperna hos de material som används, som i förekommande fall ska grundas på sådant som styrka, duktilitet, brottfasthet, slitstyrka och utmattningshållfasthet,
g)ytegenskaper, och
h)bekräftelsen på att produkten uppfyller eventuella fastställda kemiska och/eller fysiska specifikationer.
10.2Produkter ska konstrueras, tillverkas och förpackas på ett sådant sätt att de risker som föroreningar och restämnen utgör för patienterna minimeras, med hänsyn tagen till produktens avsedda ändamål, liksom riskerna för de personer som transporterar, lagrar och använder produkterna. Särskild hänsyn ska tas till de vävnader som utsätts för dessa föroreningar och restämnen och till hur länge och ofta dessa vävnader är utsatta.
10.3Produkter ska konstrueras och tillverkas på ett sådant sätt att de kan användas på ett säkert sätt tillsammans med de material och substanser, inklusive gaser, som de kommer i kontakt med när de används på avsett sätt; om produkterna är avsedda att administrera läkemedel ska de konstrueras och tillverkas så att de är kompatibla med läkemedlen i fråga i enlighet med de bestämmelser och begränsningar som gäller för dessa läkemedel och så att både läkemedlens och produkternas prestanda bibehålls i enlighet med deras respektive indikationer och avsedda ändamål.
547
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/96 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
10.4Substanser
10.4.1Produkters konstruktion och tillverkning
Produkter ska konstrueras och tillverkas på ett sådant sätt att riskerna med substanser eller partiklar, inklusive slitagepartiklar, nedbrytningsprodukter och bearbetningsrester, som kan frigöras från produkten, minimeras så långt det är möjligt.
Produkter eller delar av dem, eller de material som används i dem, som
—är invasiva och kommer i direkt kontakt med människokroppen, eller
—(åter)administrerar läkemedel, kroppsvätskor eller andra substanser, inklusive gaser, till/från människokroppen, eller
—transporterar eller lagrar sådana läkemedel, kroppsvätskor eller substanser, inklusive gaser, som ska administreras till människokroppen,
får endast innehålla följande substanser | i en koncentration högre än 0,1 viktprocent, när detta är berättigat |
i enlighet med avsnitt 10.4.2: |
|
a) ämnen som är cancerframkallande, | mutagena eller reproduktionstoxiska enligt kategori 1A eller 1B |
i enlighet med del 3 i bilaga VI till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1272/2008 (1) (CMR- ämnen), eller
b)substanser med hormonstörande egenskaper för vilka det finns vetenskaplig evidens som visar att de sannolikt kan ha allvarliga effekter på människors hälsa och som identifieras antingen i enlighet med förfarandet i artikel 59 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1907/2006 (2) eller, när kommissionen har antagit en delegerad akt i enlighet med artikel 5.3 första stycket i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 528/2012 (3), i enlighet med de av de där angivna kriterierna som gäller människors hälsa.
10.4.2Motivering till förekomsten av CMR-ämnen och/eller hormonstörande substanser Motiveringen till förekomsten av sådana substanser ska vara grundad på följande:
a)En analys och uppskattning av patienters eller användares potentiella exponering för substansen.
b)En analys av möjliga alternativa substanser, material eller konstruktioner, inklusive tillgänglig information om oberoende forskning, fackgranskade studier, vetenskapliga yttranden från relevanta vetenskapliga kommittéer och en analys av tillgången till sådana alternativ.
c)Motivering till varför möjliga ersättningssubstanser och/eller -material, om sådana finns tillgängliga, eller möjliga konstruktionsändringar, inte lämpar sig för att upprätthålla produktens funktionalitet, prestanda och nytta/riskförhållande; detta inbegriper ett beaktande av om sådana produkters avsedda användning omfattar behandling av barn, behandling av gravida eller ammande kvinnor eller behandling av andra patientgrupper som anses vara särskilt sårbara för sådana substanser och/eller material.
d)De senaste relevanta riktlinjerna från vetenskapliga kommittéer i enlighet med avsnitten 10.4.3 och 10.4.4, om sådana är tillämpliga och finns tillgängliga.
10.4.3Riktlinjer för ftalater
Vid tillämpningen av avsnitt 10.4 ska kommissionen snarast möjligt och senast den 26 maj 2018 ge den relevanta vetenskapliga kommittén i uppdrag att utarbeta riktlinjer som ska färdigställas före den 26 maj 2020. Kommitténs uppdrag ska åtminstone omfatta en bedömning av nytta/riskförhållandet vad gäller förekomsten av ftalater som hör till endera av de grupper av substanser som avses i avsnitt 10.4.1 a och b. Bedömningen av nytta/riskförhållandet ska ta hänsyn till produktens avsedda ändamål och det sammanhang i vilket produkten används, tillgängliga alternativa substanser, samt alternativa material, konstruktioner eller medicinska behandlingar. Riktlinjerna ska när så anses lämpligt uppdateras på grundval av den senaste vetenskapliga evidensen, dock minst vart femte år.
(1) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1272/2008 av den 16 december 2008 om klassificering, märkning och förpackning av ämnen och blandningar, ändring och upphävande av direktiven 67/548/EEG och 1999/45/EG samt ändring av förordning
(EG) nr 1907/2006 (EUT L 353, 31.12.2008, s. 1).
(2) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1907/2006 av den 18 december 2006 om registrering, utvärdering, godkännande
och begränsning av kemikalier (Reach) (EUT L 396, 30.12.2006, s. 1).
(3) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 528/2012 av den 22 maj 2012 om tillhandahållande på marknaden och användning av biocidprodukter (EUT L 167, 27.6.2012, s. 1).
548
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/97 |
SV | |||
|
|
|
|
10.4.4Riktlinjer för andra CMR-ämnen och hormonstörande substanser
Kommissionen ska därefter ge den relevanta vetenskapliga kommittén i uppdrag att, i förekommande fall, utarbeta sådana riktlinjer som avses i avsnitt 10.4.3 även för andra substanser som avses i avsnitt 10.4.1 a och b.
10.4.5Märkning
Om produkter, delar av dem eller de material som används i dem enligt avsnitt 10.4.1 innehåller substanser som avses i avsnitt 10.4.1 a eller b i en koncentration högre än 0,1 viktprocent, ska förekomsten av dessa substanser anges på själva produkten och/eller på varje enhets förpackning eller, i förekommande fall, på försäljningsförpackningen med förteckningen över dessa substanser. Om den avsedda användningen av sådana produkter omfattar behandling av barn eller behandling av gravida eller ammande kvinnor eller behandling av andra patientgrupper som anses vara särskilt sårbara för sådana substanser och/eller material, ska information om kvarvarande risker för dessa patientgrupper och, i tillämpliga fall, om lämpliga försiktighetsåtgärder tillhandahållas i bruksanvisningen.
10.5Produkterna ska konstrueras och tillverkas på ett sådant sätt att riskerna med substanser som oavsiktligt tränger in i produkterna minskas så långt det är möjligt, med beaktande av produkten och den miljö som den är avsedd att användas i.
10.6Produkterna ska konstrueras och tillverkas på ett sådant sätt att de risker som är kopplade till storlek och egenskaper hos de partiklar som frisläpps eller kan frisläppas i patientens eller användarens kropp minskas så långt det är möjligt, om produkterna inte enbart kommer i kontakt med intakt hud. Nanomaterial ska ägnas särskild uppmärksamhet.
11.Infektion och mikrobiell kontamination
11.1Produkterna ska vara konstruerade och tillverkningsprocesserna utformade på ett sådant sätt att risken för att patienterna, användarna och i förekommande fall andra personer infekteras elimineras eller minskas så långt det är möjligt. Produktionens konstruktion respektive tillverkningsprocessens utformning ska vara sådan att
a)risken för oavsiktliga snitt och stick, såsom nålstickskador, minskas så långt det är möjligt och lämpligt,
b)hanteringen är lätt och säker,
c)eventuellt mikrobiellt läckage från produkten och/eller mikrobiell exponering vid användningen så långt det är möjligt minskas, och
d)mikrobiell kontaminering av produkten eller dess innehåll, såsom prover eller vätskor, förhindras.
11.2När det är nödvändigt ska produkterna vara konstruerade så att säker rengöring, desinficering och/eller resterilisering av dem underlättas.
11.3Produkter som är märkta med uppgift om att de befinner sig i ett specifikt mikrobiellt tillstånd ska vara konstruerade, tillverkade och förpackade på ett sådant sätt att de förblir i detta tillstånd när de släpps ut på marknaden och under de av tillverkaren angivna lagrings- och transportförhållandena.
11.4Produkter som levereras sterila ska vara konstruerade, tillverkade och förpackade i enlighet med lämpliga förfaranden som säkerställer att de är sterila när de släpps ut på marknaden och att de, såvida inte den förpackning som är avsedd att se till att de förblir sterila är skadad, förblir sterila under de av tillverkaren angivna lagrings- och transportförhållandena, tills förpackningen öppnas vid användningstillfället. Det ska säkerställas att det för slutanvändaren klart framgår att den sterila förpackningen är obruten.
11.5Produkter som är märkta som sterila ska behandlas, tillverkas, förpackas och steriliseras med hjälp av lämpliga och validerade metoder.
11.6Produkter som är avsedda att steriliseras ska tillverkas och förpackas under lämpliga och kontrollerade förhållanden och i lämpliga och kontrollerade anläggningar.
11.7Förpackningssystemen för icke-sterila produkter ska hålla produkterna intakta och rena och, om produkterna ska steriliseras före användning, minimera risken för mikrobiell kontamination; förpackningssystemet ska vara lämpligt med beaktande av den steriliseringsmetod som tillverkaren angett.
549
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/98 |
|
|
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
| SV |
| |||
|
|
|
| ||
11.8 | Produktens märkning ska | särskilja mellan identiska eller liknande produkter som släppts ut på | marknaden | ||
| i både sterilt och icke-sterilt skick, och detta i tillägg till den symbol som används för att ange att produkterna | ||||
| är sterila. |
|
|
12.Produkter som innehåller en substans som anses vara ett läkemedel och produkter som består av substanser eller kombinationer av substanser som absorberas av eller sprids lokalt i människokroppen
12.1När det gäller produkter som avses i artikel 1.8 första stycket ska kvaliteten, säkerheten och användbarheten av en substans som, om den används separat, skulle betraktas som ett läkemedel enligt definitionen i artikel 1.2
idirektiv 2001/83/EG, kontrolleras i analogi med de metoder som anges i bilaga I till direktiv 2001/83/EG,
ienlighet med kraven för det tillämpliga förfarandet för bedömning av överensstämmelse inom ramen för denna förordning.
12.2 | Produkter som består av substanser eller | kombinationer | av substanser | som | är avsedda | att föras in |
| i människokroppen och som absorberas av eller sprids lokalt i människokroppen ska, i tillämpliga fall och | |||||
| begränsat till de aspekter som inte omfattas av denna förordning, uppfylla de relevanta kraven i bilaga I till | |||||
| direktiv 2001/83/EG för utvärdering av absorption, distribution, metabolism, utsöndring, lokal tolerans, | |||||
| toxicitet, interaktion med andra produkter, | läkemedel eller | andra substanser | och | potential för | biverkningar, |
i enlighet med kraven för det tillämpliga förfarandet för bedömning av överensstämmelse inom ramen för denna förordning.
13.Produkter som innehåller material av biologiskt ursprung
13.1För produkter som tillverkas av derivat av humana vävnader eller celler som är icke-viabla eller har gjorts icke- viabla och som omfattas av denna förordning i enlighet med artikel 1.6 g gäller följande:
a)Donation, tillvaratagande och kontroll av vävnader och celler ska ske i enlighet med direktiv 2004/23/EG.
b)Bearbetning, konservering och annan hantering av sådana vävnader och celler eller derivat därav ska ske på ett sätt som är säkert för patienter, användare och, i förekommande fall, andra personer. I synnerhet ska säkerheten vad gäller virus och andra smittämnen tillgodoses genom lämpliga metoder för val av ursprung och genom tillämpning av godkända metoder för eliminering eller inaktivering under tillverkningsprocessens gång.
c)Spårbarhetssystemet för dessa produkter ska komplettera och uppfylla de krav på spårbarhet och uppgiftsskydd som fastställs i direktiv 2004/23/EG och i direktiv 2002/98/EG.
13.2För produkter som tillverkas av sådana vävnader eller celler av animaliskt ursprung eller derivat därav som är icke-viabla eller har gjorts icke-viabla gäller följande:
a)Om det är möjligt med hänsyn till djurarten ska vävnader och celler av animaliskt ursprung eller derivat därav komma från sådana djur som har genomgått veterinärkontroller som är anpassade till vävnadernas avsedda användning. Information om djurens geografiska ursprung ska bevaras av tillverkarna.
b)Val av ursprung, bearbetning, konservering, provning och hantering av vävnader, celler och substanser av
animaliskt ursprung eller derivat därav ska ske på ett sätt som är säkert för patienter, användare och i förekommande fall andra personer. I synnerhet ska säkerheten vad gäller virus och andra smittämnen tillgodoses genom tillämpning av validerade metoder för eliminering eller inaktivering av virus under tillverkningsprocessens gång, utom när användningen av sådana metoder skulle innebära en oacceptabel försämring av produkten som äventyrar dess kliniska nytta.
c)I fråga om produkter som tillverkas av vävnader eller celler av animaliskt ursprung eller derivat därav enligt förordning (EU) nr 722/2012 gäller de särskilda krav som anges i den förordningen.
13.3 | I fråga om produkter som | tillverkas | av | andra icke-viabla biologiska substanser än dem som avses |
| i avsnitten 13.1 och 13.2 ska bearbetning, konservering, provning och hantering av dessa substanser, inklusive | |||
| inom avfallskedjan, ske på ett | säkert sätt | för | patienter, användare och i förekommande fall andra personer. |
| I synnerhet ska säkerheten vad gäller virus och andra smittämnen tillgodoses genom lämpliga metoder för val |
av ursprung och genom tillämpning av validerade metoder för eliminering eller inaktivering under tillverknings processens gång.
550
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/99 |
SV | |||
|
|
|
|
14.Produkters tillverkning och interaktion med sin omgivning
14.1Om produkten är avsedd att användas tillsammans med andra produkter eller annan utrustning ska hela kombinationen, inklusive sammankopplingssystemet, vara säkert och inte försämra produkternas angivna prestanda. Eventuella användningsbegränsningar för sådana kombinationer ska framgå av märkningen och/eller bruksanvisningen. Anslutningar som användaren ska hantera, t.ex. koppling för vätske- eller gasöverföring eller elektrisk eller mekanisk koppling, ska vara konstruerade och tillverkade på ett sådant sätt att alla möjliga risker, såsom felaktiga sammankopplingar, minimeras.
14.2Produkterna ska vara konstruerade och tillverkade på ett sådant sätt att följande risker elimineras eller minskas så långt det är möjligt:
a) Risken för skada kopplad till deras fysikaliska egenskaper, inklusive volym/tryckförhållandet, mått och i förekommande fall ergonomiska egenskaper.
b)Risker kopplade till yttre faktorer eller miljöförhållanden som rimligen kan förutses, som magnetfält, yttre elektrisk och elektromagnetisk påverkan, elektrostatisk urladdning, strålning i samband med diagnostik eller behandling, tryck, fuktighet, temperatur, tryckvariationer, acceleration eller störning orsakad av radiosignaler.
c)Riskerna i samband med användningen av produkten när den kommer i kontakt med material, vätskor och substanser, inklusive gaser, som den exponeras för under normala användningsförhållanden.
d)Riskerna i samband med eventuell negativ interaktion mellan programvara och den it-miljö där produkten används och interagerar.
e)Riskerna för att substanser oavsiktligt tränger in i produkterna.
f)Riskerna för ömsesidig störning med andra produkter som normalt används vid undersökningarna eller vid den aktuella behandlingen.
g)Risker som kan uppstå då det är omöjligt att underhålla eller kalibrera produkten (som vid implantat), vid åldrande av det använda materialet eller minskad noggrannhet hos någon mät- eller kontrollmekanism.
14.3Produkterna ska konstrueras och tillverkas på ett sådant sätt att risken för brand eller explosion är så liten som möjligt vid normal användning och vid ett första fel. Särskild uppmärksamhet ska ägnas åt produkter som är avsedda att utsättas för eller användas i anslutning till lättantändliga eller explosiva substanser eller substanser som skulle kunna orsaka brand.
14.4Produkterna ska vara konstruerade och tillverkade på ett sådant sätt att justering, kalibrering och underhåll kan utföras på ett säkert och effektivt sätt.
14.5Produkter som är avsedda att användas tillsammans med andra produkter eller artiklar ska konstrueras och tillverkas på ett sådant sätt att interoperabiliteten och kompatibiliteten är tillförlitliga och säkra.
14.6Skalor för mätning, övervakning och bildskärmar ska vara ergonomiskt konstruerade och tillverkade och ta hänsyn till produktens avsedda ändamål och användare samt de miljöförhållanden under vilka produkten är avsedd att användas.
14.7Produkterna ska vara konstruerade och tillverkade på ett sådant sätt att säkert bortskaffande av produkten och relaterade avfallsämnen underlättas för användare, patienter och andra personer. För att uppnå detta ska tillverkarna fastställa och testa förfaranden och åtgärder som innebär att deras produkter på ett säkert sätt kan bortskaffas efter användning. Sådana förfaranden ska beskrivas i bruksanvisningen.
15.Produkter med diagnos- eller mätfunktion
15.1Produkter för diagnostik och produkter som har en mätfunktion ska konstrueras och tillverkas på ett sådant sätt att de är tillräckligt noggranna, precisa och tillförlitliga för sitt avsedda ändamål, baserat på lämpliga vetenskapliga och tekniska metoder. Toleranser avseende noggrannhet ska anges av tillverkaren.
15.2De mätningar som görs med produkter som har en mätfunktion ska uttryckas i författningsenliga enheter som är förenliga med bestämmelserna i rådets direktiv 80/181/EEG (1).
(1) Rådets direktiv 80/181/EEG av den 20 december 1979 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning för måttenheter och om upphävande av direktiv 71/354/EEG (EGT L 39, 15.2.1980, s. 40).
551
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/100 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
16.Strålskydd
16.1Allmänt
a)Produkterna ska konstrueras, tillverkas och förpackas på ett sådant sätt att den bestrålning som patienter, användare och andra personer utsätts för minskas så mycket som möjligt och på ett sätt som är förenligt med det avsedda ändamålet, utan att begränsa användningen av adekvata strålningsnivåer för terapeutiska eller diagnostiska ändamål.
b)Bruksanvisningarna för produkter som avger farlig eller potentiellt farlig strålning ska innehålla närmare upplysningar om typen av strålning, skyddsåtgärder för patienter och användare, sätt att undvika felanvändning och sätt att minska riskerna förenade med installation så mycket som är möjligt och lämpligt. Information om acceptans- och funktionsprovning, acceptanskriterierna och underhållsförfarandet ska också anges.
16.2Avsiktlig bestrålning
a)Om produkterna är konstruerade för att avge farliga eller potentiellt farliga mängder joniserande och/eller icke-joniserande strålning som krävs för ett visst medicinskt syfte vars nytta anses uppväga de inneboende riskerna med strålningen, ska det vara möjligt för användaren att kontrollera bestrålningen. Sådana produkter ska konstrueras och tillverkas på ett sådant sätt att relevanta variabla parametrar kan reproduceras med tillfredsställande noggrannhet.
b)Om produkterna är avsedda att avge farlig eller potentiellt farlig joniserande och/eller icke-joniserande strålning ska de, där så är möjligt, förses med ett varningssystem som ger synliga och/eller hörbara varningar för sådan strålning.
16.3Produkterna ska konstrueras och tillverkas på ett sådant sätt att exponeringen av patienter, användare och andra personer för oavsiktlig strålning, ströstrålning eller spridd strålning blir så liten som möjligt. Där så är möjligt och lämpligt ska metoder väljas som minskar strålningsexponeringen för patienter, användare och andra personer som kan påverkas.
16.4Joniserande strålning
a)Produkter som är avsedda att avge joniserande strålning ska konstrueras och tillverkas med beaktande av kraven i direktiv 2013/59/Euratom om fastställande av grundläggande säkerhetsnormer för skydd mot de faror som uppstår till följd av exponering för joniserande strålning.
b)Produkter som är avsedda att avge joniserande strålning ska konstrueras och tillverkas på ett sådant sätt att det, om möjligt och med beaktande av det avsedda ändamålet, är möjligt att under behandlingen variera och kontrollera den avgivna strålningens kvantitet, geometri och kvalitet.
c)Produkter som avger joniserande strålning avsedd för diagnostisk radiologi ska konstrueras och tillverkas på ett sådant sätt att en bild- och/eller resultatkvalitet som är lämplig för det avsedda medicinska ändamålet uppnås samtidigt som den strålning som patienten och användaren utsätts för minimeras.
d)Produkter som avger joniserande strålning och är avsedda för radioterapi ska konstrueras och tillverkas på ett sådant sätt att stråldosen, strålslaget, energin och, i förekommande fall, strålningens kvalitet kan övervakas och kontrolleras på ett tillförlitligt sätt.
17.Elektroniska programmerbara system – produkter som innefattar elektroniska programmerbara system och programvara som i sig är produkter
17.1Produkter som innefattar elektroniska programmerbara system, inklusive programvara eller programvaror som i sig är produkter, ska konstrueras så att repeterbarhet, tillförlitlighet och prestanda i enlighet med den avsedda användningen säkerställs. I händelse av ett första fel ska produkten vidta lämpliga åtgärder för att eliminera eller så långt det är möjligt minska risker eller försämring av prestandan till följd av felet.
17.2I fråga om produkter som innehåller programvara eller i fråga om programvara som i sig är produkter ska programvaran utvecklas och tillverkas i enlighet med det allmänt erkända tekniska utvecklingsstadiet och med beaktande av principerna för utvecklingslivscykel, riskhantering, inbegripet informationssäkerhet, kontroll och validering.
552
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/101 |
SV | |||
|
|
|
|
17.3Sådan programvara som avses i detta avsnitt och som är avsedd att användas i kombination med mobila datorplattformar ska konstrueras och tillverkas med beaktande av den mobila plattformens specifika egenskaper (t.ex. skärmens storlek och kontrastförhållande) och de yttre faktorerna i samband med användningen (varierande miljö som ljus- eller ljudnivå).
17.4Tillverkare ska ange minimikrav för hårdvara, it-nätverks egenskaper och åtgärder för it-säkerhet, inklusive skydd mot obehörigt tillträde, som behövs för att programvaran ska kunna köras som avsett.
18.Aktiva produkter och produkter som är kopplade till dem
18.1I fråga om aktiva produkter som inte är implantat ska lämpliga åtgärder vidtas i händelse av ett första fel, för att eliminera eller så långt det är möjligt minska riskerna till följd av felet.
18.2Om patientens säkerhet är beroende av att produkterna har en intern energikälla ska produkterna vara utrustade med en möjlighet att kontrollera energikällans tillstånd och med en lämplig varning eller indikation när energikällans kapacitet blir kritisk. Om så är nödvändigt ska en sådan varning eller indikation ges innan energikällans kapacitet blir kritisk.
18.3Produkter där patientens säkerhet är beroende av en extern energikälla ska vara utrustade med ett larmsystem som signalerar strömavbrott.
18.4Produkter som är avsedda att övervaka en eller flera kliniska parametrar hos en patient ska vara utrustade med lämpliga larmsystem som gör användaren uppmärksam på situationer som skulle kunna leda till patientens död eller en allvarlig försämring av patientens hälsotillstånd.
18.5Produkterna ska konstrueras och tillverkas på ett sådant sätt att riskerna för att de skapar elektromagnetisk störning, som skulle kunna störa funktionen hos produkten i fråga eller andra produkter eller utrustning i den avsedda miljön, minskas så långt det är möjligt.
18.6Produkterna ska konstrueras och tillverkas på ett sådant sätt att deras inbyggda tålighet mot elektromagnetisk störning är tillräcklig för att de ska kunna fungera som avsett.
18.7Produkterna ska konstrueras och tillverkas på ett sådant sätt att risken för oavsiktliga elektriska chocker för patienten, användaren eller någon annan person både vid normal användning av produkten och vid ett första fel i produkten i möjligaste mån undviks, under förutsättning att produkterna installeras och underhålls enligt tillverkarens anvisningar.
18.8Produkterna ska konstrueras och tillverkas på ett sådant sätt att de i möjligaste mån skyddas mot obehörigt intrång som skulle kunna hindra produkten från att fungera som avsett.
19.Särskilda krav för aktiva implantat
19.1Aktiva implantat ska konstrueras och tillverkas på ett sådant sätt att följande risker elimineras eller blir så små som möjligt:
a)Risker i samband med användning av energikällor och, då elektricitet används, i synnerhet när det gäller isoleringen, läckströmmar och överhettning av produkterna.
b)Risker i samband med medicinsk behandling, särskilt sådana risker som uppstår vid användning av defibrillatorer eller kirurgisk högfrekvensutrustning.
c)Risker som kan uppstå då underhåll och kalibrering är omöjligt, inklusive
—alltför stor ökning av läckströmmar,
—åldrande av de använda materialen,
—överskottsvärme, alstrad av produkten,
—minskad noggrannhet hos någon mät- eller kontrollmekanism.
19.2Aktiva implantat ska konstrueras och tillverkas på ett sådant sätt att följande säkerställs:
—I förekommande fall produkternas förenlighet med de substanser de är avsedda att administrera.
—Energikällans tillförlitlighet.
553
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/102 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
19.3Aktiva implantat och i förekommande fall deras komponenter ska kunna identifieras för att göra det möjligt att vidta nödvändiga åtgärder om potentiella risker upptäcks avseende produkterna eller deras komponenter.
19.4Aktiva implantat ska ha en kod genom vilken de och deras tillverkare entydigt kan identifieras (särskilt vad gäller typen av produkt och dess tillverkningsår); det ska vara möjligt att, om så är nödvändigt, läsa denna kod utan behov av ett kirurgiskt ingrepp.
20.Skydd mot mekaniska och termiska risker
20.1Produkterna ska konstrueras och tillverkas på ett sådant sätt att patienter och användare skyddas mot mekaniska risker avseende t.ex. rörelsemotstånd, instabilitet och rörliga delar.
20.2Produkterna ska konstrueras och tillverkas på ett sådant sätt att de risker som uppstår genom vibrationer som alstras av produkterna blir så små som möjligt, varvid hänsyn ska tas till de tekniska framstegen och de medel som finns tillgängliga för att begränsa vibrationer, i första hand vid källan, såvida inte vibrationerna är en del av den angivna prestandan.
20.3Produkterna ska konstrueras och tillverkas på ett sådant sätt att de risker som uppstår i samband med buller blir så små som möjligt, varvid hänsyn ska tas till de tekniska framstegen och de medel som finns tillgängliga för att minska buller, i första hand vid källan, såvida inte bullret är en del av den angivna prestandan.
20.4Terminaler och anslutningsdon till elektrisk, gasformig eller hydraulisk och pneumatisk energitillförsel som användaren eller någon annan person ska hantera ska konstrueras och tillverkas på ett sådant sätt att alla potentiella risker minimeras.
20.5Fel som sannolikt kan begås vid montering eller återmontering av vissa delar som kan ge upphov till risker ska undanröjas genom delarnas konstruktion och tillverkning eller, om detta inte är möjligt, genom att information anbringas på själva delarna och/eller deras höljen.
När rörelseriktningen måste vara känd för att en risk ska kunna undvikas ska samma information lämnas på rörliga delar och/eller på deras höljen.
20.6Åtkomliga delar av produkterna (med undantag för delar eller områden som är avsedda att tillhandahålla värme eller nå vissa temperaturer) och deras omgivningar får inte uppnå potentiellt farliga temperaturer under normala användningsförhållanden.
21.Skydd mot risker från produkter som avger energi eller substanser för patient eller användare
21.1Produkter som tillför patienten energi eller substanser ska konstrueras och tillverkas på ett sådant sätt att mängden som ska tillföras kan fastställas och bibehållas tillräckligt noggrant för att patientens och användarens säkerhet ska kunna säkerställas.
21.2Produkterna ska förses med en funktion som förhindrar och/eller påvisar felaktigheter som skulle kunna utgöra en fara i den tillförda mängden energi eller substanser. Produkterna ska ha en lämplig funktion som i största möjliga utsträckning förhindrar att farliga mängder energi eller substanser oavsiktligt avges av energi- och/eller substanskällan.
21.3Kontrollernas och indikatorernas funktioner ska anges tydligt på produkterna. Om det finns en bruksanvisning på produkten eller om funktions- eller justeringsparametrar markeras genom ett visuellt system på produkten, ska dessa anvisningar vara förståeliga för användaren, och i förekommande fall, för patienten.
22.Skydd mot de risker som utgörs av produkter som av tillverkaren är avsedda att användas av lekmän
22.1 | Produkter som ska användas av lekmän ska konstrueras och tillverkas på ett sådant sätt att de fungerar |
| i enlighet med det avsedda ändamålet med hänsyn till lekmännens kompetens och de medel som står dem till |
buds, samt till de variationer som rimligen kan förutses i lekmännens teknik och omgivning. Det ska vara lätt för en lekman att förstå och tillämpa tillverkarens information och anvisningar.
554
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/103 |
SV | |||
|
|
|
|
22.2Produkter som ska användas av lekmän ska konstrueras och tillverkas på ett sådant sätt att
—produkten kan användas på ett säkert och korrekt sätt under processens alla steg av den avsedda användaren efter lämplig utbildning och/eller information om så krävs,
—risken för oavsiktliga snitt och stick, såsom nålstickskador, minskas så långt det är möjligt och lämpligt, och
—risken för att den avsedda användaren använder produkten felaktigt och, i förekommande fall, tolkar resultatet felaktigt minskas så långt det är möjligt.
22.3Produkter som ska användas av lekmän ska, när så är lämpligt, innefatta ett förfarande genom vilket lekmannen
—kan kontrollera att produkten vid tidpunkten för användning kommer att fungera som tillverkaren avsett, och
—i tillämpliga fall varnas om produkten inte har gett ett tillförlitligt resultat.
KAPITEL III
KRAV AVSEENDE DEN INFORMATION SOM LÄMNAS TILLSAMMANS MED PRODUKTEN
23.Märkning och bruksanvisning
23.1Allmänna krav avseende informationen från tillverkaren
Varje produkt ska åtföljas av den information som behövs för att identifiera produkten och dess tillverkare, och av information om säkerhet och prestanda som är relevant för användaren eller någon annan person, beroende på vad som är lämpligt. Denna information får finnas på själva produkten, på förpackningen eller i bruksanvisningen och ska, om tillverkaren har en webbplats, göras tillgänglig och hållas uppdaterad på denna webbplats, med beaktande av följande:
a)Medium, format, innehåll, läslighet och placering när det gäller märkningen och bruksanvisningen ska vara lämpliga för den specifika produkten, dess avsedda ändamål och den avsedda användarens tekniska kunskap, erfarenhet och utbildning eller träning. Bruksanvisningen ska särskilt vara skriven på ett sätt som lätt kan förstås av den avsedda användaren, och i förekommande fall kompletteras med ritningar och scheman.
b)Den information som märkningen måste innehålla ska finnas på själva produkten. Om detta inte är praktiskt genomförbart eller lämpligt får informationen finnas på varje enhets förpackning och/eller på förpackningen till flera produkter.
c)Märkningen ska ha ett mänskligt läsbart format och får kompletteras med maskinläsbar information, t.ex. radiofrekvensidentifiering (RFID) eller streckkoder.
d) Bruksanvisningen ska tillhandahållas tillsammans med produkten. Ett undantag gäller för produkter i klasserna I och IIa, som inte behöver åtföljas av en bruksanvisning om de kan användas på ett säkert sätt även utan en sådan, såvida inte annat anges någon annanstans i detta avsnitt.
e)Om flera produkter levereras till en enda användare och/eller på en enda plats, får ett enda exemplar av bruksanvisningen tillhandahållas om köparen går med på det; köparen får dock alltid begära att fler exemplar tillhandahålls kostnadsfritt.
f)Bruksanvisningen får tillhandahållas användaren i annat format än på papper (t.ex. i elektronisk form) i den utsträckning och endast på de villkor som anges i förordning (EU) nr 207/2012 eller i senare genomförande bestämmelser som antagits i enlighet med den här förordningen.
g)Kvarvarande risker som användaren och/eller någon annan person måste informeras om ska anges i form av begränsningar, kontraindikationer, försiktighetsåtgärder eller varningar i den information som tillverkaren tillhandahåller.
h)När det är lämpligt ska de upplysningar som tillverkaren lämnar anges i form av internationellt vedertagna symboler. Varje symbol eller färg som används för identifiering ska överensstämma med de harmoniserade standarderna eller gemensamma specifikationerna. Inom områden för vilka inga harmoniserade standarder eller gemensamma specifikationer har fastställts ska symbolerna och färgerna beskrivas i dokumentationen som medföljer produkten.
555
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/104 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
23.2Information i märkningen
Märkningen ska innehålla samtliga följande uppgifter:
a)Produktens namn eller handelsnamn.
b)De uppgifter som är absolut nödvändiga för att användaren ska kunna identifiera produkten, förpackningens innehåll och, där det inte är uppenbart för användaren, det avsedda ändamålet med produkten.
c)Tillverkarens namn, registrerade firmanamn eller registrerade varumärke och adressen till tillverkarens säte.
d)Namnet på den auktoriserade representanten och adressen till dennes säte, om tillverkaren har sitt säte utanför unionen.
e)I förekommande fall en upplysning om att produkten innehåller
—en läkemedelssubstans, inklusive derivat av blod eller plasma från människa, eller
—vävnader eller celler från människa eller derivat därav, eller
—vävnader eller celler av animaliskt ursprung eller derivat därav enligt förordning (EU) nr 722/2012.
f)I förekommande fall uppgifter om märkning i enlighet med avsnitt 10.4.5.
g)Produktens partinummer (LOT) eller serienummer efter ordet ”PARTINUMMER (LOT)” eller ”SERIENUMMER” eller en likvärdig symbol, beroende på vad som är lämpligt.
h)Den UDI-bärare som avses i artikel 27.4 och del C i bilaga VII.
i)En entydig upplysning om fram till vilken tidpunkt som produkten är säker att använda eller implantera, uttryckt som minst år och månad, där det är relevant.
j)Tillverkningsdatum, om det inte anges fram till vilket datum produkten är säker att använda. Tillverk ningsdatumet får ingå i partinumret (LOT) eller serienumret, under förutsättning att det är lätt identifierbart.
k)Särskilda förhållningsregler för lagring och/eller hantering av produkten.
l)Om produkten tillhandahålls i sterilt skick, en upplysning om att den är steril och om vilken steriliser ingsmetod som använts.
m)Varningar eller försiktighetsåtgärder som ska vidtas och som användarna eller andra personer omedelbart måste göras uppmärksamma på. Denna information får begränsas till ett minimum om mer ingående information lämnas i bruksanvisningen, med hänsyn tagen till de avsedda användarna.
n)I förekommande fall, en upplysning om att produkten är avsedd för engångsbruk. En tillverkares upplysning om engångsbruk ska vara enhetlig i hela unionen.
o)Om det rör sig om en reprocessad engångsprodukt, en upplysning om detta och om hur många reprocessningar som gjorts samt eventuella begränsningar för hur många gånger produkten får reprocessas.
p)Om produkten är specialanpassad, uttrycket ”specialanpassad produkt”.
q)En upplysning om att produkten är en medicinteknisk produkt. Om produkten endast är avsedd för klinisk prövning: uttrycket ”endast för klinisk prövning”.
r)När det gäller produkter som består av substanser eller kombinationer av substanser som är avsedda att föras in i människokroppen via en kroppsöppning eller att användas på huden och som absorberas av eller sprids lokalt i människokroppen, produktens övergripande kvalitativa sammansättning och kvantitativa uppgifter om den eller de viktigaste beståndsdelar som ansvarar för att den huvudsakliga avsedda verkan uppnås.
s)När det gäller aktiva implantat, serienumret, och för andra implantat, serienumret eller partinumret (LOT).
23.3Information på förpackningen som innebär att produkten förblir steril (nedan kallad steril förpackning): Följande ska anges på den sterila förpackningen:
a)En angivelse om att det rör sig om en steril förpackning.
b)En försäkran om att produkten är i sterilt skick.
556
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/105 |
SV | |||
|
|
|
|
c)Steriliseringsmetoden.
d)Tillverkarens namn och adress.
e)En beskrivning av produkten.
f)Om produkten är avsedd för klinisk prövning, uttrycket ”endast för klinisk prövning”.
g)Om produkten är specialanpassad, uttrycket ”specialanpassad produkt”.
h)Tillverkningsmånad och tillverkningsår.
i)En entydig upplysning om fram till vilket tidpunkt som produkten är säker att använda eller implantera, uttryckt som minst år och månad.
j)En uppmaning att kontrollera i bruksanvisningen vad som ska göras om den sterila förpackningen är skadad eller har öppnats oavsiktligt innan produkten använts.
23.4Information i bruksanvisningen
Bruksanvisningen ska innehålla samtliga följande uppgifter:
a)De uppgifter som avses i avsnitt 23.2 a, c, e, f, k, l, n och r.
b)Produktens avsedda ändamål med tydligt angivna indikationer, kontraindikationer, patientmålgrupp/ patientmålgrupper och avsedda användare, beroende på vad som är lämpligt.
c)I förekommande fall ett angivande av förväntad klinisk nytta.
d) I förekommande fall länkar till sammanfattningen av uppgifterna om säkerhet och klinisk prestanda i enlighet med artikel 32.
e)Produktens prestandaegenskaper.
f)I förekommande fall, information som gör det möjligt för hälso- och sjukvårdspersonalen att kontrollera om produkten är lämplig och att välja lämplig programvara och tillbehör.
g)Eventuella kvarvarande risker, kontraindikationer samt eventuella oönskade bieffekter, inklusive information som ska delges patienten i detta avseende.
h)Upplysningar som användaren behöver för att använda produkten på rätt sätt, t.ex. noggrannhetsgraden om produkten har en mätfunktion.
i)Uppgifter om eventuell förberedande behandling eller hantering innan produkten kan tas i bruk eller under användningen av produkten, t.ex. sterilisering, slutmontering, kalibrering osv., inbegripet den nivå av desinficering som krävs för att säkerställa patienternas säkerhet och alla tillgängliga metoder för att uppnå denna nivå.
j)Eventuella krav på att användaren och/eller andra personer ska ha särskilda anläggningar eller särskild utbildning eller särskilda kvalifikationer.
k)Den information som behövs för att kontrollera om produkten har installerats på rätt sätt och kommer att fungera säkert på det sätt som tillverkaren avsett, i tillämpliga fall tillsammans med
—uppgifter om på vilket sätt och hur ofta produkten behöver genomgå förebyggande och regelbundet underhåll, och om eventuell förberedande rengöring eller desinfektion,
—identifiering av eventuella förbrukningskomponenter och uppgift om hur de ska ersättas,
—information om eventuell kalibrering som krävs för att säkerställa att produkten fungerar på ett korrekt och säkert sätt under sin avsedda livslängd, och
—metoder för att eliminera riskerna för de personer som installerar, kalibrerar eller underhåller produkterna.
l)Om produkten tillhandahålls i sterilt skick, anvisningar i händelse av att sterilförpackningen skadas eller har öppnats oavsiktligt innan produkten använts.
557
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/106 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
m)Om produkten tillhandahålls i icke-sterilt skick men ska steriliseras före användning: lämpliga sterilisering sanvisningar.
n)Om produkten går att återanvända, upplysningar om vilka förfaranden som är lämpliga för att möjliggöra återanvändning, inklusive rengöring, desinfektion, förpackning och, i förekommande fall, en validerad metod för resterilisering som är lämplig för den eller de medlemsstater där produkten har släppts ut på marknaden. Det ska upplysas om hur det framgår att produkten inte längre bör återanvändas, t.ex. tecken på materialnedbrytning eller högsta antal gånger produkten får återanvändas.
o)När så är lämpligt, en anvisning om att en produkt kan återanvändas endast om den har rekonditionerats under tillverkarens ansvar så att den överensstämmer med de allmänna kraven på säkerhet och prestanda.
p)Om det anges på produkten att den är avsedd för engångsbruk; information om kända egenskaper och tekniska faktorer som tillverkaren känner till och som skulle kunna utgöra en risk om produkten återanvänds. Informationen ska baseras på ett specifikt avsnitt i tillverkarens riskhanteringsdokumentation där sådana egenskaper och tekniska faktorer ska behandlas i detalj. Om det i enlighet med avsnitt 23.1 d inte krävs någon bruksanvisning, ska denna information på begäran göras tillgänglig för användaren.
q)När det gäller produkter som är avsedda att användas tillsammans med andra produkter och/eller utrustning för allmänbruk:
—Information som gör det möjligt att identifiera de produkter eller den utrustning som ger en säker kombination, och/eller
—information om eventuella kända begränsningar för kombinationer av produkter och utrustning.
r)Om produkten avger strålning för medicinska ändamål:
—Detaljerade uppgifter om arten, typen och i förekommande fall intensiteten och fördelningen av strålningen.
—Hur man skyddar patienter, användare eller andra personer från oavsiktlig bestrålning vid användning av produkten.
s)Information som upplyser användaren och/eller patienten om eventuella varningar, försiktighetsåtgärder, kontraindikationer, åtgärder som ska vidtas samt begränsningar för användningen av produkten. Denna information ska i tillämpliga fall göra det möjligt för användaren att informera patienten om eventuella varningar, försiktighetsåtgärder, kontraindikationer, åtgärder som ska vidtas samt begränsningar för användningen av produkten. Denna information ska i förekommande fall omfatta
—varningar, försiktighetsåtgärder och/eller andra åtgärder som ska vidtas i händelse av funktionsfel eller ändringar i produktens prestanda som kan påverka säkerheten,
—varningar, försiktighetsåtgärder och/eller andra åtgärder som ska vidtas i samband med exponering för yttre faktorer eller miljöförhållanden som rimligen kan förutses, som magnetfält, yttre elektrisk och elektromagnetisk påverkan, elektrostatisk urladdning, strålning i samband med diagnostik eller behandling, tryck, fuktighet eller temperatur,
—varningar, försiktighetsåtgärder och/eller andra åtgärder som ska vidtas i samband med riskerna för störningar om det rimligen kan förutses att produkten används vid vissa diagnostiska undersökningar, utvärderingar, terapeutiska behandlingar eller andra förfaranden, t.ex. elektromagnetisk störning från produkten som påverkar annan utrustning,
—om produkten är avsedd att administrera läkemedel, vävnader eller celler från människa eller av animaliskt ursprung eller derivat därav, eller biologiska substanser, eventuella begränsningar för eller inkompatibilitet vid valet av substanser som ska tillhandahållas,
—varningar, försiktighetsåtgärder och/eller begränsningar avseende den läkemedelssubstans eller det biologiska material som ingår i produkten som en integrerad del, och
—försiktighetsåtgärder avseende sådana material som ingår i produkten och som innehåller eller består av CMR-ämnen eller hormonstörande substanser eller kan orsaka sensibilisering eller en allergisk reaktion hos patienten eller användaren,
558
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/107 |
SV | |||
|
|
|
|
t)När det gäller produkter som består av substanser eller kombinationer av substanser som är avsedda att föras in i människokroppen och som absorberas av eller sprids lokalt i kroppen, vid behov varningar och försiktighetsåtgärder avseende den allmänna profilen för interaktionen mellan å ena sidan produkten och dess nedbrytningsprodukter och å andra sidan andra produkter, läkemedel och andra substanser samt kontraindikationer, icke önskvärda biverkningar och överdoseringsrisker.
u)När det gäller implantat, övergripande kvalitativa och kvantitativa uppgifter om de material och substanser som patienten kan exponeras för.
v)Varningar eller försiktighetsåtgärder som ska vidtas för att underlätta ett säkert bortskaffande av produkten,
dess tillbehör och eventuella förbrukningsmaterial som har använts med den. Denna information ska i förekommande fall omfatta
—infektion eller mikrobiella faror, som explantat, nålar eller kirurgisk utrustning som har kontaminerats med potentiella smittämnen från människa, och
—fysiska faror, som från vassa föremål.
Om ingen bruksanvisning krävs i enlighet med avsnitt 23.1 d ska denna information på begäran göras tillgänglig för användaren.
w)När det gäller produkter som är avsedda att användas av lekmän, under vilka omständigheter användaren bör rådfråga hälso- och sjukvårdspersonal.
x)När det gäller produkter som omfattas av denna förordning i enlighet med artikel 1.2, information om avsaknaden av klinisk nytta och riskerna med att använda produkten.
y)Datum då bruksanvisningen utfärdades eller, om den har reviderats, utfärdandedatum och identifiering för den senaste ändringen.
z)Ett meddelande till användaren och/eller patienten om att alla allvarliga tillbud som har inträffat i samband med produkten bör rapporteras till tillverkaren och den behöriga myndigheten i den medlemsstat där användaren och/eller patienten är etablerad.
aa) Information till patienter med implantat i enlighet med artikel 18.
ab) När det gäller produkter som innefattar elektroniska programmerbara system, inbegripet programvara eller programvara som i sig är produkter, minimikrav för hårdvara, it-nätverkens egenskaper och åtgärder för it- säkerhet, bland annat skydd mot obehörigt tillträde, som behövs för att programvaran ska kunna köras som avsett.
559
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/108 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
BILAGA II
TEKNISK DOKUMENTATION
Den tekniska dokumentation och, i tillämpliga fall, sammanfattningen av denna som ska utarbetas av tillverkaren ska presenteras på ett tydligt, organiserat, sökvänligt och otvetydigt sätt och ska särskilt innehålla de uppgifter som anges i denna bilaga.
1.BESKRIVNING AV OCH SPECIFIKATION FÖR PRODUKTEN, INKLUSIVE VARIANTER OCH TILLBEHÖR
1.1Beskrivning av och specifikation för produkten
a)Produkt- eller handelsnamn och en allmän beskrivning av produkten inklusive dess avsedda ändamål och avsedda användare.
b)Den grundläggande UDI-DI som avses i del C i bilaga VI och som tillverkaren tilldelat produkten i fråga, så snart identifiering av denna produkt blir baserad på ett UDI-system, eller i annat fall tydlig identifiering, genom produktkod, katalognummer eller någon annan entydig hänvisning, som gör det möjligt att spåra produkten.
c)Den avsedda patientpopulation och de medicinska tillstånd som ska diagnostiseras, behandlas och/eller övervakas samt andra faktorer, t.ex. kriterier för patienturval, indikationer, kontraindikationer, varningar.
d)Produktens funktionsprinciper och, om så är nödvändigt, dess vetenskapligt bevisade verkningssätt.
e)Motiveringen för kvalificering som produkt.
f)Produktens riskklass och motiveringen för de klassificeringsregler som tillämpas enligt bilaga VIII.
g)En förklaring av eventuella nya egenskaper.
h)En beskrivning av tillbehör till en produkt, andra produkter och andra artiklar som inte är medicintekniska produkter men som är avsedda att användas i kombination med produkten.
i)En beskrivning eller fullständig förteckning över de olika konfigurationer/varianter av produkten som kommer att tillhandahållas på marknaden.
j)En allmän beskrivning av produktens viktigaste funktionella beståndsdelar, t.ex. delar eller komponenter (inbegripet programvara i förekommande fall), konstruktion, sammansättning och funktion och i förekommande fall kvalitativ och kvantitativ sammansättning. I förekommande fall ska denna beskrivning omfatta märkning med bildframställningar (t.ex. diagram, fotografier och ritningar) där det tydligt anges vilka centrala delar eller komponenter som ingår, inklusive de förklaringar som krävs för att man ska förstå dessa ritningar och diagram.
k)En beskrivning av de råmaterial som ingår i centrala funktionella komponenter och de som antingen är i direkt kontakt med människokroppen eller i indirekt kontakt med kroppen, t.ex. vid extrakorporeal cirkulation av kroppsvätskor.
l)Tekniska specifikationer, t.ex. funktioner, mått och prestandaegenskaper, för produkten samt eventuella varianter/ konfigurationer och tillbehör som normalt anges i den produktspecifikation som användarna får ta del av, exempelvis broschyrer, kataloger och liknande publikationer.
1.2Hänvisning till tidigare och liknande generationer av produkten
a)En översikt över tillverkarens tidigare generation(er) av produkten, om sådana finns.
b)En översikt över identifierade liknande produkter som är tillgängliga på unionsmarknaden eller de internationella marknaderna, om sådana produkter finns.
2.INFORMATION FRÅN TILLVERKAREN
En komplett uppsättning av
— märkningen eller märkningarna på produkten och på dess förpackning, t.ex. styckförpackning, försäljningsför packning och transportförpackning, om särskilda hanteringsförhållanden gäller, märkning på de språk som godtas i de medlemsstater där produkten är avsedd att säljas, och
560
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/109 |
SV | |||
|
|
|
|
—bruksanvisningen på de språk som godtas i de medlemsstater där produkten är avsedd att säljas.
3.KONSTRUKTIONS- OCH TILLVERKNINGSINFORMATION
a)Information som möjliggör en förståelse av de konstruktionsfaser som produkten genomgår.
b)Komplett information och fullständiga specifikationer, inklusive tillverkningsprocesser och validering av dessa, adjuvans, fortlöpande övervakning och provning av slutprodukten. Den tekniska dokumentationen ska innehålla fullständiga uppgifter.
c)Identifiering av alla anläggningar, inklusive hos leverantörer och underleverantörer, där konstruktion och tillverkning utförs.
4.ALLMÄNNA KRAV PÅ SÄKERHET OCH PRESTANDA
Dokumentationen ska innehålla belägg för att produkten uppfyller de allmänna krav på säkerhet och prestanda som anges i bilaga I och som är tillämpliga på produkten, med beaktande av dess avsedda ändamål, och ska inbegripa en motivering för samt validering och verifiering av de lösningar som valts för att uppfylla dessa krav. Dessa belägg ska omfatta följande:
a)De allmänna krav på säkerhet och prestanda som ska tillämpas på produkten och en förklaring till varför andra krav inte är tillämpliga.
b)Den eller de metoder som används för att påvisa överensstämmelse med varje tillämpligt allmänt krav på säkerhet och prestanda.
c)De harmoniserade standarder eller gemensamma specifikationer som tillämpas eller andra lösningar som används.
d)Den exakta identiteten på de kontrollerade dokument som utgör bevis på överensstämmelse med varje harmoniserad standard, gemensam specifikation eller annan metod som används för att påvisa överensstämmelse med de allmänna kraven på säkerhet och prestanda. Den information som avses i detta led ska innehålla en hänvisning där det anges var sådan bevisning återfinns inom den fullständiga tekniska dokumentationen och, om tillämpligt, sammanfattningen av den tekniska dokumentationen.
5.ANALYS AV NYTTA/RISKFÖRHÅLLANDET OCH RISKHANTERING
Dokumentationen ska innehålla information om
a)den analys av nytta/riskförhållandet som avses i avsnitten 1 och 8 i bilaga I, och
b)de lösningar som valts och resultaten av den riskhantering som avses i avsnitt 3 i bilaga I.
6.PRODUKTKONTROLL OCH PRODUKTVALIDERING
Dokumentationen ska innehålla resultaten och kritiska analyser av alla kontroller och valideringstester och/eller vali deringsstudier som ska påvisa produktens överensstämmelse med kraven i denna förordning, i synnerhet med de tillämpliga allmänna kraven på säkerhet och prestanda.
6.1Prekliniska och kliniska data
a)Resultat av tester, t.ex. tekniska tester, laboratorietester, simulering eller tester på djur och utvärdering av publicerad litteratur som är tillämplig på produkten, med beaktande av dess avsedda ändamål, eller på liknande produkter, i fråga om produktens prekliniska säkerhet och dess överensstämmelse med specifikationerna.
b)Ingående information om testutformningen, fullständiga protokoll för testet eller studien, metoder för analys av data, utöver sammanfattningar av data och slutsatser som kan dras utifrån testet om i synnerhet följande:
—Produktens biokompatibilitet, med angivande av alla material som är i direkt eller indirekt kontakt med patienten eller användaren.
—Fysikaliska, kemiska och mikrobiologiska egenskaper.
—Elsäkerhet och elektromagnetisk kompatibilitet.
561
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/110 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
—Kontroll och validering av programvara (beskrivning av utformningen och utvecklingen av programvaran och bevis för validering av den programvara som används i den färdiga produkten. Denna information ska normalt innehålla en sammanfattning av resultaten från all kontroll, validering och testning som utförs både internt och i en simulerad eller faktisk användarmiljö före det slutliga utsläppandet. Den ska även omfatta alla olika hårdvarukonfigurationer och, i förekommande fall, operativsystem som anges i den information som tillverkaren tillhandahåller).
—Stabilitet, inklusive hållbarhet.
—Prestanda och säkerhet.
I tillämpliga fall ska det styrkas att överensstämmelse råder med bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/10/EG (1).
Om ingen ny testning genomförts ska dokumentationen innehålla en motivering till beslutet. Ett exempel på en sådan motivering kan vara att man testat biokompatibiliteten på identiskt material när dessa material infördes i en tidigare version av produkten som lagligen har släpps ut på marknaden eller tagits i bruk.
c)Den kliniska utvärderingsrapporten och uppdateringarna av denna samt den kliniska utvärderingsplanen enligt artikel 61.12 och del A i bilaga XIV.
d)Planen för klinisk uppföljning efter utsläppandet på marknaden och utvärderingsrapporten om denna uppföljning enligt del B i bilaga XIV eller en motivering till varför en klinisk uppföljning efter utsläppandet inte är tillämplig.
6.2Kompletterande uppgifter som krävs i särskilda fall
a)Om en produkt som en integrerad del innehåller en substans som, om den används separat, kan betraktas som ett läkemedel enligt definitionen i artikel 1.2 i direktiv 2001/83/EG, inklusive ett läkemedel som härrör från blod eller plasma från människa enligt vad som avses i artikel 1.8 första stycket, ska det finnas en angivelse om detta. I sådana fall ska substansens ursprung anges i dokumentationen, och dokumentationen ska också innehålla data från de tester som utförts för att bedöma dess säkerhet, kvalitet och lämplighet, med beaktande av produktens avsedda ändamål.
b)Om en produkt tillverkats av vävnader eller celler från människa eller av animaliskt ursprung eller derivat därav och omfattas av denna förordning i enlighet med artikel 1.6 f och g, och om en produkt som en integrerad del innehåller vävnader eller celler från människa eller derivat därav som har en verkan som understöder produkternas verkan och omfattas av denna förordning i enlighet med artikel 1.10 första stycket, ska det finnas en angivelse om detta. I ett sådant fall ska dokumentationen identifiera allt det material av mänskligt eller animaliskt ursprung som använts och innehålla detaljerade uppgifter om överensstämmelsen med avsnitt 13.1 eller 13.2 i bilaga I.
c)När det gäller produkter som består av substanser eller kombinationer av substanser som är avsedda att föras in i människokroppen och som absorberas av eller sprids lokalt i kroppen, ska det finnas ingående information, däribland testutformning, fullständiga protokoll för testet eller studier, metoder för analys av data och sammanfattningar av data och slutsatser som kan dras utifrån testet om studier rörande följande:
—Absorption, distribution, metabolism och utsöndring.
—Eventuell interaktion mellan substanserna, eller deras nedbrytningsprodukter i människokroppen, och andra produkter, läkemedel eller andra substanser, med beaktande av målgruppen, och därtill knutna medicinska tillstånd.
—Lokal tolerans.
—Toxicitet, inklusive toxicitet vid engångsdos, toxicitet vid upprepad dosering, genotoxicitet, cancerogenicitet samt reproduktions- och utvecklingstoxicitet, i förekommande fall, beroende på omfattningen av den totala exponeringen för produkten samt dess art.
Om inga sådana studier föreligger ska en motivering lämnas.
d) När det gäller produkter som innehåller CMR-ämnen eller hormonstörande substanser enligt avsnitt 10.4.1 i bilaga I, ska motiveringen enligt avsnitt 10.4.2 i den bilagan finnas med.
(1) Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/10/EG av den 11 februari 2004 om harmonisering av lagar och andra författningar om tillämpningen av principerna för god laboratoriesed och kontrollen av tillämpningen vid prov med kemiska ämnen (EUT L 50, 20.2.2004, s. 44).
562
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/111 |
SV | |||
|
|
|
|
e)Om produkter släpps ut på marknaden i sterilt skick eller i ett definierat mikrobiologiskt tillstånd ska det finnas en beskrivning av miljöförhållandena i de relevanta tillverkningsleden. För produkter som släpps ut på marknaden i sterilt skick ska det finnas en beskrivning av de metoder som använts, inklusive valideringsrap porterna, i fråga om förpackning, sterilisering och bibehållande av steriliteten. Valideringsrapporten ska behandla testning för att detektera kvarvarande mikroorganismer, pyrogener och, i förekommande fall, testning för att detektera resthalter av steriliseringsmedel.
f)Om produkter släpps ut på marknaden med en mätfunktion ska det finnas en beskrivning av de metoder som används för att säkerställa mätinstrumentens noggrannhet enligt specifikationerna.
g)Om produkten ska kopplas till andra produkter för att fungera på avsett sätt ska det finnas en beskrivning av denna kombination/konfiguration, inklusive bevis för att den uppfyller de allmänna kraven på säkerhet och prestanda när den är kopplad till en eller flera sådana produkter, med beaktande av de egenskaper som tillverkaren har angett.
563
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/112 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
BILAGA III
TEKNISK DOKUMENTATION OM ÖVERVAKNING AV PRODUKTER SOM SLÄPPTS UT PÅ MARKNADEN
Den tekniska dokumentation om övervakning av produkter som släppts ut på marknaden som ska utarbetas av tillverkaren i enlighet med artiklarna 83–86 ska presenteras på ett tydligt, organiserat, sökvänligt och otvetydigt sätt och ska särskilt innehålla de uppgifter som anges i denna bilaga.
1.1Plan för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden som utarbetats i enlighet med artikel 84.
Tillverkaren ska i en plan för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden bevisa att den uppfyller den skyldighet som avses i artikel 83.
a)Planen för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden ska behandla insamling och utnyttjande av tillgänglig information, särskilt
—information om allvarliga tillbud, inbegripet information i periodiska säkerhetsrapporter och korrigerande säkerhetsåtgärder på marknaden,
—uppgifter om tillbud som inte är allvarliga och uppgifter om alla oönskade biverkningar,
—information från trendrapportering,
—relevant facklitteratur eller teknisk litteratur, databaser och/eller register,
—information, inbegripet återkoppling och klagomål, från användare, distributörer och importörer, och
—allmänt tillgänglig information om liknande medicintekniska produkter.
b)Planen för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden ska åtminstone omfatta
—ett proaktivt och systematiskt förfarande för insamling av information enligt led a; förfarandet ska möjliggöra en korrekt karakterisering av produkternas prestanda liksom en jämförelse mellan produkten och liknande artiklar som är tillgängliga på marknaden,
—effektiva och lämpliga metoder och förfaranden för bedömning av de insamlade uppgifterna,
—lämpliga indikatorer och tröskelvärden som ska användas vid den kontinuerliga omprövningen av analysen av nytta/riskförhållandet och av riskhanteringen enligt avsnitt 3 i bilaga I,
—effektiva och lämpliga metoder och verktyg för undersökning av klagomål och analys av marknadserfa renheter som samlats in på fältet,
—metoder och protokoll för hantering av händelser som är föremål för trendrapporten enligt artikel 88, inbegripet de metoder och protokoll som ska användas för att fastställa en eventuell statistiskt signifikant ökning av tillbudens frekvens eller allvarlighetsgrad, samt observationsperioden,
—metoder och protokoll för effektiv kommunikation med behöriga myndigheter, anmälda organ, ekonomiska aktörer och användare,
—en hänvisning till förfaranden för att fullgöra tillverkarens skyldigheter enligt artiklarna 83, 84 och 86,
—systematiska förfaranden för identifiering och inledande av lämpliga åtgärder, inklusive korrigerande åtgärder,
—effektiva verktyg för spårning och identifiering av produkter för vilka korrigerande åtgärder kan bli nödvändiga, och
—en plan för klinisk uppföljning efter utsläppandet på marknaden enligt del B i bilaga XIV, eller en motivering av varför en klinisk uppföljning efter utsläppandet på marknaden inte är tillämplig.
1.2Den periodiska säkerhetsrapporten enligt artikel 86 och den rapport avseende övervakning av produkter som släppts ut på marknaden som avses i artikel 85.
564
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/113 |
SV | |||
|
|
|
|
BILAGA IV
EU-FÖRSÄKRAN OM ÖVERENSSTÄMMELSE
EU-försäkran om överensstämmelse ska omfatta följande information:
1.Tillverkarens namn, registrerade firmanamn eller registrerade varumärke och, om ett sådant redan har utfärdats, Eudamed-registreringsnummer (SRN) enligt artikel 31 och, i förekommande fall, tillverkarens auktoriserade representant samt adress till deras säte, där de kan kontaktas och fysiskt lokaliseras.
2.En förklaring om att EU-försäkran om överensstämmelse utfärdas på tillverkarens eget ansvar.
3.Den grundläggande UDI-DI:n enligt del C i bilaga VI.
4.Produktnamn och handelsnamn, produktkod, katalognummer eller någon annan entydig hänvisning som gör det
möjligt att identifiera och spåra den produkt som EU-försäkran om överensstämmelse omfattar, såsom i förekommande fall ett foto, samt dess avsedda ändamål. Utom när det gäller produktnamnet och handelsnamnet får den information som möjliggör identifiering och spårbarhet ges genom den grundläggande UDI-DI som avses i punkt 3.
5.Produktens riskklass i enlighet med bestämmelserna i bilaga VIII.
6.En förklaring om att den produkt som försäkran gäller överensstämmer med denna förordning och i tillämpliga fall med annan relevant unionslagstiftning som innehåller bestämmelser om utfärdande av en EU-försäkran om överensstämmelse.
7.Hänvisningar till gemensamma specifikationer som följts och i enlighet med vilka överensstämmelsen försäkras.
8.I tillämpliga fall det anmälda organets namn och identifieringsnummer, en beskrivning av det genomförda förfarandet för bedömning av överensstämmelse och en identifiering av det eller de utfärdade intygen.
9.I förekommande fall ytterligare information.
10.Ort och datum för utfärdande av försäkran, namn på och befattning för den person som undertecknade den, uppgift om på vems vägnar personen undertecknade försäkran samt namnteckning.
565
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/114 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
BILAGA V
CE-MÄRKNING OM ÖVERENSSTÄMMELSE
1. CE-märkningen ska bestå av initialerna ”CE” enligt följande modell:
2. Om CE-märkningen förminskas eller förstoras ska proportionerna i modellen behållas.
3The various components of the CE marking shall have substantially the same vertical dimension, which may not be less than 5 mm. This minimum dimension may be waived for small-scale devices.
566
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/115 |
SV | |||
|
|
|
|
BILAGA VI
INFORMATION SOM SKA LÄMNAS VID REGISTRERING AV PRODUKTER OCH EKONOMISKA AKTÖRER I ENLIGHET MED ARTIKLARNA 29.4 OCH 31, BASUPPGIFTER SOM SKA TILLHANDAHÅLLAS UDI- DATABASEN TILLSAMMANS MED UDI-DI I ENLIGHET MED ARTIKLARNA 28 OCH 29 OCH UDI- SYSTEMET
DEL A
INFORMATION SOM SKA LÄMNAS VID REGISTRERING AV PRODUKTER OCH EKONOMISKA AKTÖRER
I ENLIGHET MED ARTIKLARNA 29.4 OCH 31
Tillverkare eller, i tillämpliga fall, auktoriserade representanter och, i tillämpliga fall, importörer ska lämna den information som avses i avsnitt 1 och ska säkerställa att den information om deras produkter som avses i avsnitt 2 är fullständig och korrekt och har uppdaterats av den berörda parten.
1.Information om den ekonomiska aktören
1.1Typ av ekonomisk aktör (tillverkare, auktoriserad representant eller importör).
1.2Den ekonomiska aktörens namn, adress och kontaktuppgifter.
1.3 | Om uppgifterna lämnas av en annan person på uppdrag av någon av de ekonomiska aktörer som nämns |
| i avsnitt 1.1, ska namn, adress och kontaktuppgifter uppges för denna person. |
1.4Namn, adress och kontaktuppgifter för den eller de personer som har ansvar för arbetet med att säkerställa att regelverket efterlevs enligt artikel 15.
2.Information om produkterna
2.1.Grundläggande UDI-DI.
2.2.Typ av, nummer på och sista giltighetsdag för det intyg som utfärdats av det anmälda organet och det anmälda organets namn eller identifieringsnummer och kopplingen till de uppgifter på intyget som det anmälda organet har fört in i det elektroniska systemet för anmälda organ och intyg.
2.3.Medlemsstat där produkten ska släppas eller har släppts ut på unionsmarknaden.
2.4I fråga om produkter i klass IIa, IIb eller III, medlemsstater där produkten finns eller ska göras tillgänglig.
2.5Produktens riskklass.
2.6Reprocessad produkt för engångsbruk (ja/nej).
2.7Förekomst av en substans som om den används separat kan betraktas som ett läkemedel, och namnet på denna substans.
2.8Förekomst av en substans som om den används separat kan betraktas som ett läkemedel som härrör från blod eller plasma från människa, och namnet på denna substans.
2.9.Förekomst av vävnader eller celler från människa eller derivat därav (ja/nej).
2.10Förekomst av vävnader eller celler av animaliskt ursprung eller derivat därav, enligt kommissionens förordning (EU) nr 722/2012 (ja/nej).
2.11I förekommande fall, det/de unika identifieringsnumret/-numren för den/ de kliniska prövning/-ar som utförts med avseende på produkten, eller en länk till registreringen av den kliniska prövningen i det elektroniska systemet för kliniska prövningar.
2.12I fråga om produkter som förtecknas i bilaga XVI, en angivelse om huruvida produktens avsedda ändamål är annat än medicinskt.
2.13I fråga om produkter som konstruerats och tillverkats av en annan juridisk eller fysisk person enligt artikel 10.15, den juridiska eller fysiska personens namn, adress och kontaktuppgifter.
567
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/116 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
2.14I fråga om produkter i klass III eller implantat, sammanfattningen av säkerhet och kliniska prestanda.
2.15Produktens status (på marknaden, inte längre utsläppt på marknaden, återkallad, korrigerande säkerhetsåtgärder på marknaden inledda).
DEL B
BASUPPGIFTER SOM SKA TILLHANDAHÅLLAS UDI-DATABASEN TILLSAMMANS MED UDI-DI
I ENLIGHET MED ARTIKLARNA 28 OCH 29
Tillverkaren ska tillhandahålla UDI-databasen UDI-DI:n och samtliga följande uppgifter om tillverkaren och produkten:
1.Kvantitet per förpackningskonfiguration.
2.Den grundläggande UDI-DI:n i enlighet med artikel 29 och en eller flera eventuella kompletterande UDI-DI.
3.Information om hur produktionen av produkten kontrolleras (förfallodatum eller tillverkningsdatum, partinummer (LOT), serienummer).
4.I förekommande fall, användningsenhets-UDI-DI (när den enskilda produkten inte har märkts med någon UDI på nivån för dess användningsenhet ska en ”användningsenhets-DI” tilldelas användningsenheten för att knyta användningen av en produkt till en patient).
5.Namn på och adress till tillverkaren (enligt märkningen).
6.Tillverkarens Eudamed-registreringsnummer (SRN) enligt artikel 31.2.
7.I förekommande fall, namn och adress för den auktoriserade representanten (enligt märkningen).
8.Den medicintekniska produktens nomenklaturnummer i enlighet med artikel 26.
9.Produktens riskklass.
10.I förekommande fall, namn eller handelsnamn.
11.I förekommande fall, produktmodell-, referens- eller katalognummer.
12.I förekommande fall, klinisk storlek (inklusive volym, längd, gauge, diameter).
13.Ytterligare produktbeskrivning (frivillig uppgift).
14.I förekommande fall, lagrings- och/eller hanteringsförhållanden (enligt märkningen eller bruksanvisningen).
15.I förekommande fall, ytterligare handelsnamn för produkten.
16.Märkning som anger om produkten är avsedd för engångsbruk (ja/nej).
17.I förekommande fall, det maximala antalet återanvändningar.
18.Märkning som anger att produkten är steril (ja/nej).
19.Angivelse av om produkten ska steriliseras före användning (ja/nej).
20.Om produkten innehåller latex (ja/nej).
21.I förekommande fall, märkning i enlighet med avsnitt 10.4.5 i bilaga I.
22.Webbadress för ytterligare information, som elektroniska bruksanvisningar (frivillig uppgift).
23.I förekommande fall, kritiska varningar eller kontraindikationer.
24.Produktens status (på marknaden, inte längre utsläppt på marknaden, återkallad, korrigerande säkerhetsåtgärder på marknaden inledda).
568
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/117 |
SV | |||
|
|
|
|
DEL C
UDI-SYSTEMET
1.Definitioner
Automatisk identifiering och datainsamling (AIDC)
AIDC är en teknologi som används för att automatiskt samla in data. AIDC-teknik omfattar streckkoder, smarta kort (smart cards), biometri och radiofrekvensidentifiering (RFID).
Grundläggande UDI-DI
Den grundläggande UDI-DI:n är den primära identifieraren för en produktmodell. Det är den produktidentifierare (DI) som tilldelas på nivån av produktens användningsenhet. Den är den viktigaste faktorn för registren i UDI- databasen, och ska anges i relevanta intyg och EU-försäkringar om överensstämmelse.
Användningsenhetens DI
Användningsenhets-DI syftar till att knyta användningen av en produkt till en patient i fall där UDI-märkningen inte görs på den enskilda produkten på nivån av dess användningsenhet, t.ex. när flera enheter av samma produkt förpackas tillsammans.
Konfigurerbar produkt
En konfigurerbar produkt är en produkt som består av flera komponenter som tillverkaren kan montera i flera konfigurationer. Dessa enskilda komponenter kan vara produkter i sig själva.
Konfigurerbara produkter inbegriper datortomografi, ultraljudssystem, anestesisystem, system för fysiologisk övervakning och system för radiologisk information.
Konfiguration
Konfigurationen är en kombination av utrustningsdelar enligt tillverkarens specifikationer som tillsammans fungerar som en produkt för att åstadkomma ett avsett syfte. Kombinationen av delar får ändras, justeras eller specialanpassas för att tillgodose specifika behov.
Konfigurationer inbegriper bland annat
—gantryn, rör, bord, kontrollpaneler och andra utrustningsdelar som kan konfigureras/kombineras för att ge avsedd funktion inom datortomografi,
—respiratorer, andningsapparater, nebulisatorer som kombineras för att ge en för anestesi avsedd funktion.
UDI-DI
UDI-DI:n är en unik numerisk eller alfanumerisk kod som är specifik för en produktmodell och som även används som ”åtkomstnyckel” för uppgifter som lagras i en UDI-databas.
Mänskligt läsbar tolkning (HRI)
HRI är en läslig tolkning av de datatecken som kodats på UDI-bäraren.
Förpackningsnivåer
Med förpackningsnivåer avses de olika nivåer av produktförpackningar som innehåller en fastställd mängd produkter, som varje kartong eller låda.
UDI-PI
UDI-PI är en numerisk eller alfanumerisk kod som identifierar produktionsenhetens produktion.
De olika typerna av UDI-PI:er inbegriper serienummer, partinummer (LOT), programvaruidentifiering samt tillverknings- eller förfallodatum, eller båda typerna av datum.
569
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/118 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
Radiofrekvensidentifiering (RFID)
RFID är en teknik som använder sig av kommunikation genom användning av radiovågor för att förmedla data mellan en läsare och en elektronisk tagg som är fäst på ett föremål i identifieringssyfte.
Transportcontainer
En transportcontainer är en container där spårbarheten kontrolleras genom en process som är specifik för logistiksystem.
Unik produktidentifiering (UDI)
Den unika produktidentifieringen (UDI:n) är en serie numeriska eller alfanumeriska tecken som skapas genom en internationellt accepterad standard för produktidentifiering och produktkodning. Den gör det möjligt att entydigt identifiera en specifik produkt på marknaden. En UDI består av en UDI-DI och en UDI-PI.
Ordet ”unik” innebär att enskilda produktenheter inte serieproduceras.
UDI-bärare
UDI-bäraren är det medel med vilket UDI:n överförs med hjälp av AIDC och, i tillämpliga fall, dess HRI.
UDI-bärare inbegriper bland annat endimensionell/linjär streckkod, tvådimensionell/matrisstreckkod, RFID.
2.Allmänna krav
2.1Märkningen av UDI:n är ett kompletterande krav – den ersätter inte övriga märknings- och etiketteringskrav enligt bilaga I till denna förordning.
2.2Tillverkaren ska tilldela och bibehålla unika UDI:er för sina produkter.
2.3Endast tillverkaren får placera UDI:n på produkten eller dess förpackning.
2.4Endast kodningsstandarder som tillhandahålls av de utfärdande enheter som utsetts av kommissionen i enlighet med artikel 27.2 får användas.
3.UDI
3.1Produkten eller dess förpackning ska tilldelas en UDI. Högre förpackningsnivåer ska ha sin egen UDI.
3.2Transportcontainrar ska vara undantagna från kravet i avsnitt 3.1. Till exempel behövs inte någon UDI på en logistisk enhet; när en vårdgivare beställer flera produkter med användning av UDI:n eller modellnumret för enskilda produkter och tillverkaren lägger dessa produkter i en container för transport eller för att skydda de individuellt förpackade produkterna, ska containern (den logistiska enheten) inte omfattas av UDI-kraven.
3.3UDI:n ska innehålla två delar: en UDI-DI och en UDI-PI.
3.4UDI-DI:n ska vara unik på varje produktförpackningsnivå.
3.5Om ett partinummer (LOT), serienummer, programvaruidentifiering eller förfallodatum anges på märkningen, ska detta vara en del av UDI-PI:n. Om märkningen dessutom innehåller ett tillverkningsdatum, behöver detta inte ingå i UDI-PI:n. Om märkningen endast innehåller ett tillverkningsdatum, ska detta användas som UDI-PI.
3.6Varje komponent som anses vara en produkt och som i sig är kommersiellt tillgänglig ska tilldelas en separat UDI, såvida inte komponenterna ingår i en konfigurerbar produkt som är märkt med en egen UDI.
3.7Modulsammansatta produkter och vårdset enligt artikel 22 ska tilldelas och vara försedda med egna UDI:er.
3.8Tillverkaren ska tilldela produkten UDI:n i enlighet med den kodningsstandard som är tillämplig.
570
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/119 |
SV | |||
|
|
|
|
3.9En ny UDI-DI ska krävas vid en ändring som kan leda till felaktig identifiering av produkten och/eller otydlighet
ifråga om dess spårbarhet. Framförallt ska en ny UDI-DI krävas vid någon förändring av följande UDI- databasuppgifter:
a)Namn eller handelsnamn.
b)Produktversion eller produktmodell.
c)Märkning som anger om produkten är avsedd för engångsbruk.
d)Förpackad sterilt.
e)Behov av sterilisering.
f)Antal produkter som tillhandahålls i en förpackning.
g)Kritiska varningar eller kontraindikationer: t.ex. innehåll av latex eller bis(2-etylhexyl)ftalat (DEHP).
3.10Tillverkare som ompaketerar och/eller märker om produkter med sin egen märkning ska föra register över den ursprungliga produkttillverkarens UDI.
4.UDI-bärare
4.1UDI-bäraren (AIDC- och HRI-presentationen av UDI:n) ska placeras på märkningen eller på själva produkten och på alla högre förpackningsnivåer. De högre förpackningsnivåerna omfattar inte transportcontainrar.
4.2I händelse av betydande utrymmesbegränsningar på användningsenhetens förpackning får UDI-bäraren placeras på närmaste högre förpackningsnivå.
4.3För produkter för engångsbruk i klasserna I och IIa som förpackas och märks individuellt, ska UDI-bäraren inte krävas på förpackningen, men den ska finnas på en högre förpackningsnivå, t.ex. en kartong som innehåller flera individuellt förpackade produkter. Om vårdgivaren inte förväntas ha tillgång till den högre produktförpack ningsnivån, t.ex. i samband med vård i hemmet, ska UDI:n placeras på den enskilda produktens förpackning.
4.4För produkter som uteslutande är avsedda för återförsäljningsställen behöver inte UDI-PI i AIDC finnas på försäljningsställets förpackning.
4.5När andra AIDC-bärare än UDI-bärare ingår i märkningen, ska UDI-bäraren vara lätt att identifiera.
4.6Om linjär streckkod används, får UDI-DI:n och UDI-PI:n vara sammanlänkad eller icke-sammanlänkad i minst två streckkoder. Alla delar och komponenter i den linjära streckkoden ska gå att urskilja och identifiera.
4.7Om betydande hinder begränsar användningen av både AIDC och HRI på märkningen, ska endast AIDC- formatet behöva finnas på märkningen. För produkter avsedda att användas utanför hälso- och sjukvårdsin rättningar, till exempel produkter för vård i hemmet, ska HRI:n emellertid finnas på märkningen även om det leder till att det inte finns något utrymme för AIDC.
4.8HRI-formatet ska följa den UDI-kodsutfärdande enhetens regler.
4.9Om tillverkaren använder RFID-teknologi ska även en linjär eller tvådimensionell streckkod, i enlighet med de utfärdande enheternas standard, finnas på märkningen.
4.10På produkter som går att återanvända ska en UDI-bärare finnas på själva produkten. UDI-bärare på produkter som går att återanvända och som kräver rengöring, desinficering, sterilisering eller helrenovering mellan användning på patienter ska under hela sin avsedda livstid vara permanenta och läsbara efter varje process som utförs för att färdigställa produkten för efterföljande användning. Kravet i detta avsnitt ska inte gälla produkter under följande omständigheter:
a)Alla typer av direkt märkning som skulle försämra produktens säkerhet eller prestanda.
b)Produkten kan inte märkas direkt på grund av att det inte är tekniskt genomförbart.
4.11UDI-bäraren ska vara läsbar vid normal användning och under hela produktens avsedda livstid.
571
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/120 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
4.12Om UDI-bäraren är lätt läsbar eller, om det är en AIDC, går att skanna genom produktens förpackning, ska UDI- bäraren inte behöva placeras på förpackningen.
4.13När det gäller enstaka slutprodukter bestående av flera delar som måste monteras före första användning ska det räcka att UDI-bäraren bara placeras på en del av varje produkt.
4.14UDI-bäraren ska placeras så att det går att komma åt AIDC vid normal drift eller förvaring.
4.15De streckkodsbärare som inbegriper såväl UDI-DI som UDI-PI får även innehålla uppgifter som är väsentliga för att produkten ska fungera eller andra uppgifter.
5.Allmänna principer för UDI-databasen
5.1UDI-databasen ska stödja användningen av alla basuppgifter för UDI-databasen enligt del B i denna bilaga.
5.2Tillverkare ska ansvara för att inledningsvis inkomma med och för att uppdatera identifieringsinformationen och andra produktdata i UDI-databasen.
5.3Lämpliga metoder/förfaranden ska införas för validering av tillhandahållna uppgifter.
5.4Tillverkarna ska med jämna mellanrum kontrollera att alla uppgifter som är relevanta för produkter som de har släppt ut på marknaden är korrekta, utom för produkter som inte längre är tillgängliga på marknaden.
5.5 | Det faktum att produktens UDI-DI förekommer i UDI-databasen ska inte anses innebära att produkten är |
| i överensstämmelse med denna förordning. |
5.6Databasen ska göra det möjligt att knyta alla produktens förpackningsnivåer till varandra.
5.7Uppgifter för nya UDI-DI ska vara tillgängliga vid den tidpunkt då produkten släpps ut på marknaden.
5.8Tillverkaren ska uppdatera det relevanta UDI-databasregistret inom 30 dagar när en ändring gjorts av en uppgift som inte kräver en ny UDI-DI.
5.9Internationellt accepterade standarder för uppgiftslämning och uppdatering ska i möjligaste mån användas av UDI-databasen.
5.10Användargränssnittet för UDI-databasen ska finnas tillgängligt på alla unionens officiella språk. Användning av fritextfält ska dock minimeras för att minska behovet av översättning.
5.11Uppgifter om produkter som inte längre finns kvar på marknaden ska bevaras i UDI-databasen.
6.Regler för särskilda produkttyper
6.1Implantat:
6.1.1Implantat ska vid den lägsta förpackningsnivån (”enhetsförpackningar”) identifieras, eller märkas med användning av AIDC, med en UDI (UDI-DI + UDI-PI).
6.1.2UDI-PI:n ska innehålla åtminstone följande uppgifter:
a)Serienumret för aktiva implantat.
b)Serienumret eller partinumret (LOT) för andra implantat.
6.1.3UDI:n för implantat ska gå att identifiera före implantation.
6.2Produkter för återanvändning och som kräver rengöring, desinficering, sterilisering eller helrenovering mellan användningarna
6.2.1UDI:n för sådana produkter ska placeras på produkten och vara läsbar efter varje förfarande som utförs för att färdigställa produkten för nästa användning.
6.2.2UDI-PI-egenskaperna, som partinummer (LOT) eller serienummer, ska fastställas av tillverkaren.
572
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/121 |
SV | |||
|
|
|
|
6.3Modulsammansatta produkter och vårdset som avses i artikel 22
6.3.1Den fysiska eller juridiska person som avses i artikel 22 ska vara ansvarig för att identifiera de modulsam mansatta produkterna eller vårdsetet med en UDI som omfattar både UDI-DI och UDI-PI.
6.3.2Produkter som ingår i modulsammansatta produkter eller vårdset ska vara försett med en UDI-bärare på förpackningen eller på själva produkten.
Undantag:
a)Enskilda engångsprodukter, vars användningar är allmänt kända för de personer som är avsedda att använda dem, i en modulsammansatt produkt eller ett vårdset, och som inte är avsedda för separat användning vid sidan av den modulsammansatta produkten eller vårdsetet, ska inte behöva vara försedda med en egen UDI- bärare.
b)Produkter som är undantagna från kravet på UDI-bärare på relevant förpackningsnivå ska inte behöva vara försedda med en UDI-bärare när de ingår i modulsammansatta produkter eller vårdset.
6.3.3Placering av UDI-bärare på modulsammansatta produkter eller vårdset
a)UDI-bäraren ska för modulsammansatta produkter eller vårdset som regel fästas på förpackningens utsida.
b)Oavsett om UDI-bäraren placeras på utsidan av de modulsammansatta produkternas eller vårdsetets förpackning eller inuti en genomskinlig förpackning ska den vara läsbar eller, om det är en AIDC, kunna skannas.
6.4Konfigurerbara produkter:
6.4.1En UDI ska tilldelas den konfigurerbara produkten i dess helhet och ska kallas den konfigurerbara produktens UDI.
6.4.2Den konfigurerbara produktens UDI-DI ska tilldelas grupper av konfigurationer och inte varje enskild konfiguration i gruppen. En grupp av konfigurationer definieras som en samling av möjliga konfigurationer för en viss produkt enligt beskrivningen i den tekniska dokumentationen.
6.4.3En konfigurerbar produkts UDI-PI ska tilldelas varje enskild konfigurerbar produkt.
6.4.4Bäraren av den konfigurerbara produktens UDI ska vara placerad på den sammansättning som det är minst sannolikt att den byts ut under systemets livstid och ska identifieras som den konfigurerbara produktens UDI.
6.4.5Varje komponent som anses vara en produkt och är kommersiellt tillgänglig för sig ska tilldelas en separat UDI.
6.5Medicinteknisk programvara
6.5.1Kriterier för UDI-tilldelning
UDI ska tilldelas på programvarans systemnivå. Endast programvara som i sig är kommersiellt tillgänglig, och programvara som i sig utgör en produkt, ska omfattas av detta krav.
Programvaruidentifieringen ska anses vara tillverkningskontrollmekanismen och ska visas i UDI-PI:n.
6.5.2En ny UDI-DI ska krävas vid varje förändring som ändrar
a)ursprunglig prestanda,
b)programvarans säkerhet eller avsedda användning,
c)tolkning av data.
Sådana ändringar omfattar nya eller ändrade algoritmer, databasstrukturer, driftsplattform, arkitektur eller nya användargränssnitt eller nya kanaler för driftskompatibilitet.
6.5.3Mindre programvarurevisioner ska kräva en ny UDI-PI, och inte en ny UDI-DI.
Mindre programvarurevisioner förknippas i allmänhet med buggfixar, användbarhetsförbättringar, som inte görs av säkerhetsskäl, säkerhetsrelaterade programrättningar eller driftseffektivitet.
Mindre programvarurevisioner ska identifieras genom tillverkarspecifik identifieringsform.
573
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/122 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
6.5.4UDI-placeringskriterier för programvara
a)När programvaran levereras på ett fysiskt medium, t.ex. cd eller dvd, ska varje förpackningsnivå vara försedd med den mänskligt läsbara representationen och AIDC-representationen av den fullständiga UDI:n. Den UDI som fästs på det fysiska medium som innehåller programvaran och dess förpackning ska vara identisk med den UDI som tilldelats programvaran på systemnivå.
b)UDI:n ska tillhandahållas användare på en lättillgänglig skärmbild som lättläslig oformaterad text, t.ex. en ”om programvaran”-fil eller som en del av startskärmbilden.
c)Programvara som saknar användargränssnitt, t.ex. mellanvara (middleware) för bildomvandling, ska kunna sända UDI:n genom ett gränssnitt för tillämpningsprogram (Application Programming Interface, API).
d)Endast den mänskligt läsbara delen av UDI:n ska krävas vid elektronisk visning av programvaran. UDI:ns AIDC-märkning ska inte krävas vid elektronisk visning, t.ex. ”om programvaran”-meny, introduktionsruta m.m.
e)UDI:ns mänskligt läsbara format för programvaran ska inbegripa tillämpningsidentifieringen (Application Identifiers, AI) för den standard som de utfärdande enheterna använder för att hjälpa användaren att identifiera UDI:n och fastställa vilken standard som används för att skapa UDI:n.
574
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/123 |
SV | |||
|
|
|
|
BILAGA VII
KRAV SOM SKA UPPFYLLAS AV ANMÄLDA ORGAN
1.ORGANISATORISKA OCH ALLMÄNNA KRAV
1.1Rättslig status och organisationsstruktur
1.1.1Varje anmält organ ska vara inrättat enligt nationell rätt i en medlemsstat eller enligt rätten i ett tredjeland med vilket unionen har ingått ett avtal i detta avseende. Deras juridiska person och status ska dokumenteras fullt ut. Denna dokumentation ska omfatta information om ägande och de juridiska eller fysiska personer som utövar kontroll över de anmälda organen.
1.1.2Om det anmälda organet är en juridisk enhet som är en del av en större organisation, ska den organisationens verksamhet och såväl dess organisatoriska struktur och styrning som dess förhållande till det anmälda organet dokumenteras klart och tydligt. I dessa fall ska kraven i avsnitt 1.2 tillämpas på såväl det anmälda organet som den organisation som det tillhör.
1.1.3Om ett anmält organ helt eller delvis äger juridiska enheter som är etablerade i en medlemsstat eller i ett tredjeland eller ägs av en annan juridisk enhet, ska dessa enheters verksamhet och ansvarsområden samt deras rättsliga och operativa förbindelser med det anmälda organet vara klart definierade och dokumenterade. Den personal vid enheterna som utför uppgifter som avser bedömning av överensstämmelse enligt denna förordning ska omfattas av de tillämpliga kraven i denna förordning.
1.1.4Det anmälda organets organisationsstruktur, ansvarsfördelning, rapporteringsvägar och driftsätt ska vara sådana att de säkerställer att det finns förtroende för det anmälda organets prestationer och för resultaten av de aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse som det bedriver.
1.1.5Det anmälda organet ska tydligt dokumentera sin organisationsstruktur samt de uppgifter, det ansvar och de befogenheter som innehas av dess högsta ledning och annan personal som kan ha inflytande på det anmälda organets prestationer och på resultaten av dess aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse.
1.1.6Det anmälda organet ska identifiera personer i sin högsta ledning med övergripande befogenheter och ansvar på vart och ett av följande områden:
—Tillhandahållande av tillräckliga resurser för aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse.
—Utveckling av förfaranden och praxis för det anmälda organets drift.
—Övervakning av implementering av det anmälda organets förfaranden, praxis och kvalitetsledningssystem.
—Övervakning av det anmälda organets ekonomi.
—Det anmälda organets aktiviteter och beslut, inklusive avtal.
—Delegering av befogenheter till personal och/eller kommittéer, när så behövs, för utförande av specifika aktiviteter.
—Samverkan med myndigheten med ansvar för anmälda organ och kraven på kommunikation med andra behöriga myndigheter, kommissionen och andra anmälda organ.
1.2Oberoende och opartiskhet
1.2.1Det anmälda organet ska vara ett tredjepartsorgan som är oberoende av tillverkaren av den produkt som är föremål för dess bedömning av överensstämmelse. Det anmälda organet ska också vara oberoende av varje annan ekonomisk aktör som har ett intresse av produkten samt av eventuella konkurrenter till tillverkaren. Detta utesluter inte att det anmälda organet genomför bedömning av överensstämmelse för konkurrerande tillverkare.
575
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/124 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
1.2.2Det anmälda organet ska vara organiserat och drivas på ett sådant sätt att dess verksamhet är oberoende, objektiv och opartisk. Det anmälda organet ska dokumentera och genomföra en struktur och förfaranden som garanterar opartiskheten och främjar och tillämpar principerna om opartiskhet i hela organisationen, hos alla anställda och i all bedömningsverksamhet. Sådana förfaranden ska möjliggöra identifiering, undersökning och lösning av sådana fall där en intressekonflikt kan uppstå, inklusive arbete med konsulttjänster på området för produkter före anställningen hos det anmälda organet. Undersökningen, resultatet och lösningen ska dokumenteras.
1.2.3Det anmälda organet, dess högsta ledning och den personal som ansvarar för utförandet av uppgifterna avseende bedömning av överensstämmelse ska uppfylla följande krav:
a) De får inte utgöras av någon som konstruerar, tillverkar, levererar, installerar, köper, äger eller underhåller de produkter som de bedömer och inte heller av en auktoriserad representant för någon av dessa parter. En sådan restriktion ska inte hindra inköp och användning av bedömda produkter som behövs för det anmälda organets verksamhet och utförandet av bedömningen av överensstämmelse eller användning av sådana produkter för personligt bruk.
b) De får inte delta i konstruktion, tillverkning, marknadsföring, installering och användning eller underhåll av de produkter för vilka de har utsetts och inte heller företräda parter som bedriver sådan verksamhet.
c) De får inte delta i verksamhet som kan påverka deras objektivitet eller integritet i samband med de aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse för vilka de har utsetts.
d) De får inte erbjuda eller tillhandahålla någon tjänst som kan äventyra förtroendet för deras oberoende, objektivitet eller opartiskhet. De får i synnerhet inte erbjuda eller tillhandahålla konsulttjänster till tillverkaren, dennes auktoriserade representant, en leverantör eller en affärskonkurrent i fråga om konstruktion, tillverkning, marknadsföring eller underhåll av de produkter eller processer som är under bedömning.
e) De får inte ha några kopplingar till en organisation som själv tillhandahåller konsulttjänster enligt led d. En sådan restriktion utesluter inte allmän utbildning som inte är kundspecifik och som har anknytning till föreskrifter om produkter eller tillhörande standarder.
1.2.4Om en person har arbetat med konsulttjänster inom produktområdet innan han eller hon började arbeta hos ett anmält organ ska detta dokumenteras fullständigt när anställningen inleds, och potentiella intressekonflikter ska övervakas och lösas i enlighet med denna bilaga. Personer som tidigare har varit anställda hos en specifik kund eller tillhandahållit konsulttjänster inom produktområdet till en specifik kund innan de började arbeta hos ett anmält organ får under en period av tre år inte delta i aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse för denna specifika kund eller för företag inom samma koncern.
1.2.5Det ska garanteras att de anmälda organen såväl som deras högsta ledning och bedömningspersonalen är opartiska. Ersättningsnivån till den högsta ledningen och bedömningspersonalen vid ett anmält organ och underleverantörer som deltar i aktiviteter avseende bedömning får inte styras av resultatet av bedömningarna. Anmälda organ ska göra intresseförklaringarna från sin högsta ledning tillgängliga för allmänheten.
1.2.6Om ett anmält organ ägs av en offentlig myndighet eller institution, ska det säkerställas och dokumenteras att det har en oberoende ställning och att inga intressekonflikter finns mellan, å ena sidan, myndigheten med ansvar för anmälda organ och/eller den behöriga myndigheten och, å andra sidan, det anmälda organet.
1.2.7Det anmälda organet ska säkerställa och dokumentera att dess dotterbolags och underleverantörers eller andra associerade organs verksamhet, inbegripet dess ägares verksamhet, inte påverkar dess oberoende, opartiskhet och objektivitet när det utför aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse.
1.2.8Det anmälda organet ska verka enligt konsekventa, rättvisa och rimliga villkor och bestämmelser och beakta intressena hos små och medelstora företag enligt definitionen i rekommendation 2003/361/EG när det gäller avgifter.
1.2.9Kraven i detta avsnitt ska på intet sätt utesluta utbyte av teknisk information och riktlinjer mellan ett anmält organ och en tillverkare som ansöker om bedömning av överensstämmelse hos organet.
1.3Konfidentialitet
1.3.1Det anmälda organet ska ha infört dokumenterade förfaranden som ska säkerställa att dess personal, kommittéer, dotterbolag, underleverantörer och andra associerade organ eller personal vid externa organ respekterar konfiden tialiteten i fråga om den information som organen får kännedom om i samband med aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse, utom när informationen måste lämnas ut enligt lag.
576
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/125 |
SV | |||
|
|
|
|
1.3.2Personalen vid ett anmält organ ska iaktta tystnadsplikt vid utförandet av sina uppgifter enligt denna förordning eller bestämmelser i nationell rätt som genomför den, utom gentemot myndigheterna med ansvar för anmälda organ, behöriga myndigheter för medicintekniska produkter i medlemsstaterna och kommissionen. Äganderät tigheter ska skyddas. Det anmälda organet ska ha infört dokumenterade förfaranden i fråga om de krav som avses i detta avsnitt.
1.4Ansvar
1.4.1Det anmälda organet ska teckna en lämplig ansvarsförsäkring med avseende på dess aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse, såvida inte medlemsstaten i fråga ikläder sig ansvarighet i överensstämmelse med nationell rätt eller den medlemsstaten är direkt ansvarig för bedömningen av överensstämmelse.
1.4.2Ansvarsförsäkringens omfattning och totala värde ska motsvara nivån på och den geografiska omfattningen av det anmälda organets verksamhet och stå i proportion till riskprofilen för de produkter som det anmälda organet certifierar. Ansvarsförsäkringen ska omfatta de fall då det anmälda organet kan tvingas att begränsa intygen eller att tillfälligt eller slutgiltigt återkalla dem.
1.5Finansiella krav
Det anmälda organet ska ha de finansiella resurser som krävs för att utföra bedömningen av överensstämmelse inom omfattningen av organets utseende och därmed sammanhängande affärsverksamhet. Det ska dokumentera och bevisa sin ekonomiska kapacitet och långsiktiga ekonomiska bärkraft, i tillämpliga fall med beaktande av eventuella särskilda omständigheter under en första inledande fas.
1.6Deltagande i samordningsverksamhet
1.6.1Det anmälda organet ska delta i eller säkerställa att dess bedömningspersonal får information om relevant standar diseringsarbete och om arbetet i det anmälda organets samordningsgrupp enligt artikel 49, samt att dess bedömningspersonal och beslutsfattande personal informeras om all relevant lagstiftning, om alla relevanta vägledningsdokument och dokument om bästa metoder som antagits inom ramen för denna förordning.
1.6.2Det anmälda organet ska beakta vägledningsdokumenten och dokumenten om bästa metoder.
2.KVALITETSLEDNINGSKRAV
2.1Det anmälda organet ska upprätta, dokumentera, implementera, upprätthålla och driva ett kvalitetsledningssystem som är anpassat till arten av bedömningen av överensstämmelse och dess område och omfattning och som både kan understödja och visa att kraven i denna förordning uppfylls konsekvent.
2.2Det anmälda organets kvalitetsledningssystem ska minst omfatta följande:
—Ledningssystemets struktur och därtill relaterad dokumentation, inbegripet policy och mål för dess verksamhet.
—Strategier för avdelning av personal till olika delar av verksamheten och dessa medarbetares ansvarsområden.
—Bedömnings- och beslutsprocesser i enlighet med de uppgifter, ansvarsområden och roller som högsta ledningen och annan personal på det anmälda organet har.
—Planering, genomförande, utvärdering och, vid behov, anpassning av förfarandena för bedömning av överensstämmelse.
—Styrning av specificerande dokument.
—Styrning av redovisande dokument
—Ledningens genomgångar.
—Internrevisioner.
—Korrigerande och förebyggande åtgärder.
—Klagomål och överklaganden.
—Fortbildning.
Om dokument används på olika språk ska det anmälda organet säkerställa och kontrollera att de har samma innehåll.
577
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/126 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
2.3Det anmälda organets högsta ledning ska se till att kvalitetsledningssystemet till fullo förstås, är implementerat och upprätthålls i hela det anmälda organets organisation, inklusive hos dotterbolag och underleverantörer som deltar i aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse enligt denna förordning.
2.4Det anmälda organet ska kräva att all personal, med sin namnteckning eller motsvarande, formellt förbinder sig att följa de förfaranden som varje anmält organ har fastställt. Denna förbindelse ska omfatta aspekter som berör konfidentialitet och oberoende från kommersiella och andra intressen liksom pågående eller tidigare förbindelser med kunderna. De anställda ska åläggas att fylla i en skriftlig förklaring där de försäkrar att de följer principerna om konfidentialitet, oberoende och opartiskhet.
3.RESURSKRAV
3.1Allmänt
3.1.1Anmälda organ ska kunna utföra alla de uppgifter som de åläggs genom denna förordning med högsta yrkesmässiga integritet och nödvändig kompetens på det specifika området, oavsett om dessa uppgifter utförs av de anmälda organen själva eller av annan part för deras räkning och under deras ansvar.
De anmälda organen ska i synnerhet ha nödvändig personal och förfoga över eller ha tillgång till all utrustning, alla anläggningar och all kompetens som de behöver för att korrekt utföra de tekniska, vetenskapliga och administrativa uppgifter som ingår i de aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse för vilka de är utsedda.
Sådana krav förutsätter att det anmälda organet, vid alla tidpunkter och vid varje förfarande för bedömning av överensstämmelse och för varje produkttyp för vilken det har utsetts, ständigt har tillräcklig administrativ, teknisk och vetenskaplig personal med erfarenhet av och kunskaper om de berörda produkterna och motsvarande teknik till sitt förfogande. Denna personal ska vara tillräckligt stor för att säkerställa att det anmälda organet i fråga kan utföra bedömningen av överensstämmelse, inklusive bedömningen av den medicinska funktionaliteten, kliniska utvärderingen samt prestandan och säkerheten hos de produkter för vilka det har utsetts, med hänsyn till kraven i denna förordning, särskilt de i bilaga I.
Ett anmält organs sammanlagda kompetens ska vara sådan att det är möjligt för organet att bedöma de produkttyper för vilka det har utsetts. Det anmälda organet ska ha tillräcklig intern kompetens för att kritiskt utvärdera bedömningar som genomförts av externa experter. Uppgifter som ett anmält organ inte får lägga ut på underleverantörer anges i avsnitt 4.1.
Personal som leder ett anmält organs aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse av produkter ska ha lämplig kunskap för att inrätta och driva ett system för att välja ut den personal som ska utföra bedömnings- och kontrollverksamhet, kontroll av personalens kompetens, godkännande och fördelning av deras uppgifter, anordnande av personalens grundutbildning och fortbildning, tilldelning av ansvar samt övervakning av personalen, i syfte att säkerställa att den personal som genomför och utför bedömnings- och kontrollverksamhet är behörig att fullgöra sina uppgifter.
Det anmälda organet ska i den högsta ledningen identifiera åtminstone en person som har det övergripande ansvaret för alla aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse när det gäller produkter.
3.1.2.Det anmälda organet ska genom införande av ett system för erfarenhetsutbyte och genomförande av ett fortlöpande utbildningsprogram säkerställa att personal som deltar i aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse upprätthåller sina kvalifikationer och expertkunskaper.
3.1.3Det anmälda organet ska tydligt dokumentera omfattningen och begränsningen av personalens arbetsuppgifter, ansvar och befogenhetsnivå, inbegripet eventuella underleverantörer och externa experter, som deltar i aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse, och informera personalen om detta.
3.2Kvalifikationskriterier för personal
3.2.1Det anmälda organet ska fastställa och dokumentera kvalifikationskriterier och förfaranden för urval och auktorisering av personer som deltar i aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse, däribland i fråga om kunskap, erfarenhet och annan kompetens som krävs, samt den grundutbildning och fortbildning som krävs. Kvalifikationskriterierna ska hantera de olika funktionerna i processen för bedömning av överensstämmelse, t.ex. revisioner, produktutvärdering eller produktprovning, granskning av produktens tekniska dokumentation och beslutsfattande, samt de produkter, den teknik och de områden, t.ex. biokompatibilitet, sterilisering, vävnader och celler av mänskligt och animaliskt ursprung samt klinisk utvärdering, som organets utseende omfattar.
578
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/127 |
SV | |||
|
|
|
|
3.2.2 De kvalifikationskriterier som avses i avsnitt 3.2.1 ska hänvisa till omfattningen för ett anmält organs utseende i enlighet med den beskrivning av omfattningen som medlemsstaten använder i den anmälan som avses i artikel 42.3, och där ska på tillräcklig detaljnivå anges vilka kvalifikationer som krävs inom de delområden som organets omfattning av utseende beskriver.
Särskilda kvalifikationskrav ska åtminstone fastställas för bedömning av
—preklinisk utvärdering,
—klinisk utvärdering,
—vävnader och celler av mänskligt och animaliskt ursprung,
—funktionell säkerhet,
—programvara,
—förpackningar,
—produkter vilka innehåller ett läkemedel som en integrerad del,
—produkter som består av substanser eller kombinationer av substanser som absorberas av eller sprids lokalt i människokroppen, och
—de olika typerna av steriliseringsprocesser.
3.2.3Anställda som ansvarar för fastställande av kvalifikationskriterier och för auktorisering av annan personal som ska utföra specifika uppgifter i samband med bedömning av överensstämmelse ska vara anställd av det anmälda organet självt och får inte vara externa experter eller anlitas genom underleverantörer. De ska ha dokumenterad kunskap om och erfarenhet av allt i följande uppräkning:
—Unionslagstiftning rörande produkter och relevanta vägledningsdokument.
—De förfaranden för bedömning av överensstämmelse som föreskrivs i denna förordning.
—En bred kunskapsbas med avseende på konstruktion och tillverkning av produkter.
—Det anmälda organets kvalitetsledningssystem, tillhörande förfaranden och nödvändiga kvalifikationskriterier.
—Relevant utbildning för personal som är involverad i aktiviteter avseende bedömning av produkters överensstämmelse.
—Tillräcklig erfarenhet av bedömningar av överensstämmelse enligt denna förordning eller tidigare gällande lagstiftning i ett anmält organ.
3.2.4Det anmälda organet ska ständigt förfoga över tillräcklig personal med relevant klinisk expertis, och om möjligt ska denna vara anställd av det anmälda organet självt. Denna personal ska vara integrerad i alla steg i det anmälda organets bedömnings- och beslutsprocess för att
—fastställa när specialistinsatser krävs för bedömningen av den kliniska utvärdering som tillverkaren utfört och finna experter med lämpliga kvalifikationer,
—på lämpligt sätt utbilda externa kliniska experter i de relevanta kraven i denna förordning, gemensamma specifikationer, vägledning och harmoniserade standarder och säkerställa att de externa kliniska experterna är fullt medvetna om sammanhanget för och konsekvenserna av deras bedömning och rådgivning,
—kunna granska och vetenskapligt ifrågasätta kliniska data i den kliniska utvärderingen, och alla tillhörande kliniska prövningar, och på lämpligt sätt vägleda externa kliniska experter vid bedömningen av den kliniska utvärdering som tillverkaren har lämnat,
—kunna vetenskapligt utvärdera och om nödvändigt ifrågasätta den kliniska utvärdering som lämnas och resultaten av de externa kliniska experternas bedömning av tillverkarens kliniska utvärdering,
—kunna bedöma hur jämförbara och samstämmiga de kliniska experternas kliniska bedömningar är,
—kunna göra en bedömning av tillverkarens kliniska utvärdering och en klinisk bedömning av en extern experts yttrande och utfärda en rekommendation till det anmälda organets beslutsfattare,
—kunna upprätta protokoll och rapporter som visar att relevanta bedömningar av överensstämmelse har utförts på ett lämpligt sätt.
579
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/128 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
3.2.5Den personal som ansvarar för att utföra produktrelaterad granskning, t.ex. granskningar av den tekniska dokumentationen eller typkontroll, inklusive aspekter såsom den kliniska utvärderingen, biologisk säkerhet, sterilisering och programvaruvalidering, ska ha samtliga följande styrkta kvalifikationer:
—Examen från ett universitet eller en fackskola eller motsvarande kvalifikationer i relevanta ämnen, t.ex. medicin, farmaci, ingenjörsvetenskap eller andra relevanta vetenskaper.
—Fyra års yrkeserfarenhet av hälso- och sjukvårdsprodukter eller närliggande aktiviteter, t.ex. tillverkning, revision eller forskning, varvid två år ska gälla konstruktion, tillverkning, testning eller användning av den produkt eller teknik som ska bedömas eller ha koppling till de vetenskapliga aspekter som ska bedömas.
—Kunskaper om lagstiftningen om produkter, inbegripet de allmänna kraven på säkerhet och prestanda som anges i bilaga I.
—Lämpliga kunskaper om och erfarenheter av relevanta harmoniserade standarder, gemensamma specifikationer och vägledningsdokument.
—Lämpliga kunskaper om och erfarenheter av såväl riskhantering som tillhörande produktstandarder och vägledningsdokument.
—Lämpliga kunskaper om och erfarenheter av klinisk utvärdering.
—Lämpliga kunskaper om de produkter som de bedömer.
—Lämpliga kunskaper om och erfarenheter av de förfaranden för bedömning av överensstämmelse som fastställs i bilagorna IX–XI, i synnerhet de aspekter av dessa förfaranden som de är ansvariga för, samt adekvat befogenhet att utföra dessa bedömningar.
—Förmågan att upprätta protokoll och rapporter som visar att relevanta bedömningar av överensstämmelse har utförts på ett lämpligt sätt.
3.2.6Den personal som ansvarar för att utföra revisioner av tillverkarens kvalitetsledningssystem ska ha samtliga följande styrkta kvalifikationer:
—Examen från ett universitet eller en fackskola eller motsvarande kvalifikationer i relevanta ämnen, t.ex. medicin, farmaci, ingenjörsvetenskap eller andra relevanta vetenskaper.
—Fyra års yrkeserfarenhet av hälso- och sjukvårdsprodukter eller närliggande aktiviteter, t.ex. tillverkning, revisioner eller forskning, varvid två år ska gälla kvalitetsledning.
—Lämpliga kunskaper om lagstiftningen om produkter samt tillhörande harmoniserade standarder, gemensamma specifikationer och vägledningsdokument.
—Lämpliga kunskaper om och erfarenheter av såväl riskhantering som tillhörande produktstandarder och vägledningsdokument.
—Lämpliga kunskaper om såväl kvalitetsledningssystem som tillhörande standarder och vägledningsdokument.
—Lämpliga kunskaper om och erfarenheter av de förfaranden för bedömning av överensstämmelse som fastställs i bilagorna IX–XI, i synnerhet de aspekter av dessa förfaranden som de är ansvariga för, samt adekvat befogenhet att utföra dessa revisioner.
—Utbildning i revisionsmetoder som gör det möjligt att ifrågasätta kvalitetsledningssystem.
—Förmågan att upprätta protokoll och rapporter som visar att relevanta bedömningar av överensstämmelse har utförts på ett lämpligt sätt.
3.2.7Den personal som har det övergripande ansvaret för att göra slutliga granskningar och fatta beslut om certifiering ska vara anställd av det anmälda organet självt, och får inte vara externa experter eller anlitas genom underleve rantörer. Denna personal ska som en grupp ha dokumenterad kunskap om och omfattande erfarenhet av allt
iföljande uppräkning:
—Lagstiftningen om medicintekniska produkter och relevanta vägledningsdokument.
—De bedömningar av överensstämmelse av produkter som är av relevans för denna förordning.
—De typer av kvalifikationer, erfarenheter och expertkunskaper som är av relevans för bedömningen av överensstämmelse av produkter.
—En bred kunskapsbas när det gäller teknik avseende produkter, inbegripet tillräckliga erfarenheter av att bedöma överensstämmelse av de produkter som kontrolleras för certifiering, den medicintekniska industrin samt konstruktion och tillverkning av produkter.
580
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/129 |
SV | |||
|
|
|
|
—Det anmälda organets kvalitetsledningssystem, tillhörande förfaranden och de nödvändiga kvalifikationerna för berörd personal.
—Förmågan att upprätta protokoll och rapporter som visar att bedömningarna av överensstämmelse har utförts på ett lämpligt sätt.
3.3Dokumentation av kvalifikationer, utbildning och auktorisering av personal
3.3.1Det anmälda organet ska ha ett förfarande för att fullt ut dokumentera kvalifikationerna för varje medarbetare i personalen som medverkar i aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse och att de kvalifikationskrav som avses i avsnitt 3.2 är uppfyllda. Om det i undantagsfall inte fullt ut kan visas att de kvalifikationskriterier som anges i avsnitt 3.2 är uppfyllda, ska det anmälda organet motivera för myndigheten med ansvar för anmälda organ varför dessa medarbetare i personalen har auktoriserats för att utföra specifika uppgifter i samband med bedömning av överensstämmelse.
3.3.2För all den personal som avses i avsnitten 3.2.3–3.2.7 ska följande upprättas och hållas uppdaterat av det anmälda organet:
—Ett dokument med uppgifter om personalens auktoriseringar och ansvarsområden i fråga om aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse.
—Ett register som visar att personalen besitter de kunskaper och den erfarenhet som krävs för de aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse som de är behöriga för. Registret ska innehålla en redogörelse för skälen till fastställandet av ansvarsområdet för varje medarbetare i bedömningspersonalen och uppgifter om de aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse som utförs av var och en av dem.
3.4Underleverantörer och externa experter
3.4.1Anmälda organ får, utan att det påverkar tillämpningen av avsnitt 3.2, lägga ut vissa klart definierade delar av en aktivitet avseende bedömning av överensstämmelse på underleverantörer.
Det ska inte vara tillåtet att lägga ut revisionen av kvalitetsledningssystem eller produktrelaterade granskningar som helhet på underleverantörer; delar av denna aktivitet får dock utföras av underleverantörer och externa revisorer och experter på det anmälda organets vägnar. Det anmälda organet i fråga ska behålla fullt ansvar för att det på lämpligt sätt kan styrka underleverantörernas och experternas kompetens att utföra sina specifika uppgifter, för att fatta beslut utifrån underleverantörernas bedömning och för det arbete som underleverantörer och experter utför på dess vägnar.
De anmälda organen får inte lägga ut följande aktiviteter på underleverantörer:
—Granskning av de externa experternas kvalifikationer och övervakning av deras arbete.
—Revision och certifiering, när underleverantörsuppdraget i fråga ges till revisions- eller certifieringsorgani sationer.
—Fördelning av arbete till externa experter för utförande av specifika uppgifter i samband med bedömning av överensstämmelse.
—Slutlig granskning och beslutsfattande.
3.4.2Om ett anmält organ lägger ut vissa uppgifter i samband med bedömning av överensstämmelse på underleve rantörer antingen hos en organisation eller en person, ska det ha en policy för på vilka villkor så får ske och säkerställa att
—underleverantören uppfyller de relevanta kraven i denna bilaga,
—underleverantörer och externa experter inte i ytterligare led lägger ut arbete på organisationer eller personal, och
—den fysiska eller juridiska person som ansökt om bedömning av överensstämmelse har informerats om de krav som avses i första och andra strecksatserna.
Eventuella underleverantörsuppdrag eller samråd med extern personal ska vara väl dokumenterade, ska inte involvera mellanhänder och ska vara föremål för ett skriftligt avtal som bl.a. täcker konfidentialitet och intresse konflikter. Det anmälda organet i fråga ska ta fullt ansvar för de uppgifter som underleverantörerna utför.
3.4.3Om underleverantörer eller externa experter används inom ramen för en bedömning av överensstämmelse, särskilt i fråga om nya, invasiva och för implantation avsedda produkter eller tekniker inom det området, ska det anmälda organet i fråga ha intern kompetens på varje produktområde för vilket det utsetts som är tillräcklig för att kunna leda den övergripande bedömningen av överensstämmelse, för att kunna kontrollera expertutlåtandenas lämplighet och giltighet och fatta beslut om certifiering.
581
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/130 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
3.5Övervakning av kompetens, utbildning och erfarenhetsutbyte
3.5.1Det anmälda organet ska fastställa förfaranden för inledande utvärdering och fortlöpande övervakning av kompetensen, bedömning av överensstämmelse och det arbete som utförs av all intern och extern personal och alla underleverantörer som deltar i bedömningen av överensstämmelse.
3.5.2Anmälda organ ska regelbundet granska sin personals kompetens, kartlägga utbildningsbehov och utarbeta en utbildningsplan för att upprätthålla den nödvändiga nivån på de enskilda anställdas kvalifikationer och kunskaper. Genom denna granskning ska det åtminstone kontrolleras att personalen
—känner till gällande unionsrätt och nationell rätt i fråga om produkter, relevanta harmoniserade standarder, gemensamma specifikationer, vägledningsdokument och resultaten av samordningsverksamheten enligt avsnitt 1.6, och
—deltar i det interna erfarenhetsutbytet och det fortlöpande utbildningsprogrammet enligt avsnitt 3.1.2.
4.PROCESSKRAV
4.1Allmänt
Det anmälda organet ska ha dokumenterade processer och tillräckligt detaljerade förfaranden för att utföra varje del i de aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse för vilka det har utsetts, inbegripet de olika stegen från och med steget före ansökan och fram till beslut och kontrollverksamhet och, när så är nödvändigt, med hänsyn tagen till produkternas respektive särdrag.
Det krav som anges i avsnitten 4.3, 4.4, 4.7 och 4.8 ska utföras som en del av de anmälda organens interna verksamhet och får inte läggas ut på underleverantörer.
4.2Det anmälda organets avgifter och arbete före ansökan Det anmälda organet ska
a) offentliggöra en för allmänheten tillgänglig beskrivning av det ansökningsförfarande genom vilket tillverkarna kan certifieras av dem; det ska där bland annat anges vilka språk som godtas för inlämning av dokumentation och vid relaterad korrespondens,
b) ha dokumenterade förfaranden för och dokumenterade uppgifter om avgifter för specifika uppgifter i samband med bedömning av överensstämmelse och andra finansiella villkor i samband med de anmälda organens aktiviteter avseende bedömning av produkter,
c) ha dokumenterade förfaranden i samband med annonsering av sina tjänster på området bedömning av överensstämmelse; dessa förfaranden ska säkerställa att annonseringen eller marknadsföringen inte på något sätt antyder eller kan föranleda slutsatsen att organets bedömning av överensstämmelse kommer att ge tillverkarna tidigare tillgång till marknaden eller är snabbare, enklare eller mindre strikt än den som utförs av andra anmälda organ,
d) ha dokumenterade förfaranden som innebär krav på granskning av information som föregår ansökan, inbegripet en preliminär kontroll av att produkten omfattas av denna förordning och dess klassificering innan tillverkaren får veta kostnaderna för en specifik bedömning av överensstämmelse, och
e) säkerställa att alla avtal om aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse i enlighet med denna förordning ingås direkt mellan tillverkaren och det anmälda organet och inte med någon annan organisation.
4.3Granskning av ansökan och avtalskrav
Det anmälda organet ska kräva en formell ansökan, undertecknad av en tillverkare eller en auktoriserad representant, med alla uppgifter och försäkringar från tillverkaren som ska lämnas i enlighet med relevant bedömning av överensstämmelse enligt bilagorna IX–XI.
Avtalet mellan ett anmält organ och en tillverkare ska ha formen av en skriftlig överenskommelse som är undertecknad av båda parter. Det ska bevaras av det anmälda organet. Detta avtal ska innehålla tydliga villkor och bestämmelser samt krav som gör det möjligt för det anmälda organet att agera i enlighet med denna förordning, bland annat ett krav på tillverkaren att informera det anmälda organet om rapporter om säkerhetsövervakning, det anmälda organets skyldighet att tillfälligt eller slutligt återkalla utfärdade intyg eller begränsa dem och det anmälda organets rätt att fullgöra sina informationsskyldigheter.
582
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/131 |
SV | |||
|
|
|
|
Det anmälda organet ska ha dokumenterade förfaranden för granskning av ansökningar, där följande ska undersökas:
a)Huruvida ansökningarna är fullständiga med avseende på relevant förfarande för bedömning av överensstämmelse enligt motsvarande bilaga inom ramen för vilket förfarande som har begärts.
b)Kontroll av huruvida de artiklar som ansökan avser kan betraktas som produkter och deras respektive klassifi ceringar.
c)Huruvida det förfarande som sökanden har valt för bedömningen av överensstämmelse är tillämpligt på produkten i fråga i enlighet med denna förordning.
d)Det anmälda organets rätt att bedöma ansökan baserat på sitt utseende.
e)Huruvida tillräckliga och lämpliga resurser finns att tillgå.
Resultatet av varje granskning av en ansökan ska dokumenteras. Om ansökningar avslås eller dras tillbaka ska detta anmälas till det elektroniska system som avses i artikel 57, och informationen ska vara tillgänglig för andra anmälda organ.
4.4Fördelning av resurser
Det anmälda organet ska ha dokumenterade förfaranden som säkerställer att alla aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse utförs av personal med lämplig behörighet och lämpliga kvalifikationer och tillräcklig erfarenhet av att utvärdera de produkter, system och processer samt därtill relaterad dokumentation som ska genomgå bedömning av överensstämmelse.
För varje ansökan ska det anmälda organet fastställa resursbehoven och identifiera en person som ansvarar för att ansökan bedöms i enlighet med relevanta förfaranden och för att lämpliga resurser, däribland lämplig personal, används för varje uppgift i samband med bedömningen. Den fördelning av uppgifter som måste utföras som en del av bedömningen av överensstämmelse och eventuella senare ändringar av denna fördelning ska dokumenteras.
4.5Aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse
4.5.1Allmänt
Det anmälda organet och dess personal ska utföra aktiviteterna avseende bedömning av överensstämmelse med största möjliga yrkesintegritet och ha den tekniska och vetenskapliga kompetens som krävs på de specifika områdena.
Det anmälda organet ska ha tillräcklig expertis samt adekvata anläggningar och dokumenterade förfaranden för att med beaktande av de relevanta kraven i bilagorna IX–XI effektivt utföra de aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse som det anmälda organet i fråga har utsetts för, och särskilt samtliga följande krav:
—På lämpligt sätt planera utförandet av varje enskilt projekt.
—Säkerställa att bedömningsgrupperna är sammansatta på ett sådant sätt att de har tillräcklig erfarenhet av den berörda tekniken och så att objektivitet och oberoende hela tiden säkerställs, samt se till att medlemmarna i bedömningsgruppen roterar med lämpliga mellanrum.
—Närmare motivera det sätt på vilket tidsplanen för slutförandet av uppgifter avseende bedömning av överensstämmelse har fastställts.
—Bedöma tillverkarens tekniska dokumentation och de lösningar som valts för att uppfylla kraven i bilaga I.
—Granska tillverkarens förfaranden och dokumentation avseende utvärderingen av prekliniska aspekter.
—Granska tillverkarens förfaranden och dokumentation avseende klinisk utvärdering.
—Hantera beröringspunkter mellan tillverkarens riskhanteringsprocess och dennes värdering och analys av preklinisk och klinisk utvärdering för att utvärdera deras relevans för att visa att de relevanta kraven i bilaga I har uppfyllts.
—Genomföra de särskilda förfaranden som avses i avsnitten 5.2–5.4 i bilaga IX.
—När det gäller produkter i klass IIa eller IIb, göra en bedömning av den tekniska dokumentationen för produkter som valts ut genom stickprov.
583
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/132 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
—Planera och med jämna mellanrum utföra lämpliga kontrollrevisioner och kontrollbedömningar, utföra vissa provningar eller begära att sådana utförs för att kontrollera att kvalitetsledningssystemet fungerar väl, och genomföra oanmälda revisioner på plats.
—När det gäller urvalet av produkter för att kontrollera att den tillverkade produkten överensstämmer med den tekniska dokumentationen; sådana krav ska fastställa de relevanta provtagningskriterierna och provningsför farandet innan urvalet görs.
—Utvärdera och kontrollera om en tillverkare efterlever bestämmelserna i relevanta bilagor.
Det anmälda organet ska i förekommande fall beakta tillgängliga gemensamma standarder, vägledningsdokument och dokument om bästa praxis samt harmoniserade standarder, även om tillverkaren inte påstår sig ha följt dessa.
4.5.2Granskningar av kvalitetsledningssystem
a)Som ett led i bedömningen av kvalitetsledningssystemen ska ett anmält organ före en revision och i enlighet med sina dokumenterade förfaranden
—bedöma den dokumentation som lämnats i enlighet med relevant bilaga om bedömning av överensstämmelse och utarbeta ett revisionsprogram som tydligt anger antalet och ordningsföljden för de delar som behöver granskas för att påvisa att en tillverkares kvalitetsledningssystem är heltäckande och för att fastställa huruvida det uppfyller kraven i denna förordning,
—fastställa kopplingar mellan och tilldelning av ansvarsområden bland olika tillverkningsställen, samt ange tillverkarens relevanta leverantörer och/eller underleverantörer och överväga om det behöver göras en specifik revision med avseende på dessa leverantörer eller underleverantörer, eller båda,
—för varje revision som identifierats i revisionsprogrammet tydligt ange revisionens mål, kriterier och omfattning, och utarbeta en plan för revisionen som på ett adekvat sätt behandlar och beaktar de specifika kraven för berörda produkter, tekniker och processer,
—för produkter i klasserna IIa och IIb utarbeta och uppdatera en urvalsplan för bedömningen av den tekniska dokumentation som avses i bilagorna II och III, omfattande hela det i tillverkarens ansökan angivna sortimentet av sådana produkter; denna plan ska säkerställa att alla produkter som omfattas av intyget blir granskade under intygets giltighetstid, och
—välja ut och utse personal med lämpliga kvalifikationer och lämplig behörighet för att utföra de enskilda revisionerna. Gruppmedlemmarnas respektive roller, ansvarsområden och befogenheter ska klart fastställas och dokumenteras.
b)Baserat på det revisionsprogram som det anmälda organet har utarbetat ska det i enlighet med sina dokumenterade förfaranden
—göra revision med avseende på tillverkarens kvalitetsledningssystem, i syfte att kontrollera att kvalitetsled ningssystemet säkerställer att de produkter som omfattas överensstämmer med de relevanta bestämmelserna i denna förordning, som är tillämpliga på produkter i varje led från konstruktion till slutlig kvalitetskontroll till pågående övervakning, och slå fast huruvida kraven i denna förordning har uppfyllts,
—baserat på relevant teknisk dokumentation och i syfte att fastställa huruvida tillverkaren uppfyller de krav som avses i relevant bilaga om bedömning av överensstämmelse se över och göra revision med avseende på tillverkarens processer och delsystem, särskilt avseende
—konstruktion och utveckling,
—produktionskontroll och processtyrning,
—produktdokumentation,
—inköpskontroll, inklusive verifikation av inköpta produkter,
—korrigerande och förebyggande åtgärder, inbegripet för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden, och
—klinisk uppföljning efter utsläppandet på marknaden,
samt de krav och bestämmelser i fråga om kontroll och revision som tillverkaren har fastställt, inklusive sådana som avser uppfyllande av de allmänna kraven på säkerhet och prestanda som anges i bilaga I.
584
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/133 |
SV | |||
|
|
|
|
Det urval av dokumentation som görs ska avspegla de risker som förknippas med produktens avsedda användning, tillverkningsteknikens komplexitet, de tillverkade produkternas sortiment och klasser samt den information som finns tillgänglig om övervakning av produkten efter utsläppandet på marknaden,
—göra revision med avseende på kontrollen av processerna i tillverkarens leverantörers lokaler om detta inte redan omfattas av revisionsprogrammet, när de färdiga produkternas överensstämmelse i hög utsträckning påverkas av de aktiviteter som dessa leverantörer utför och särskilt när tillverkaren inte kan uppvisa tillräcklig kontroll över sina leverantörer,
—göra bedömningar av den tekniska dokumentationen på grundval av det anmälda organets urvalsplan och med beaktande av avsnitten 4.5.4 och 4.5.5 för prekliniska och kliniska utvärderingar, och
— säkerställa att revisionsresultaten på lämpligt och samstämmigt sätt klassificeras i enlighet med kraven i denna förordning och med relevanta standarder eller med dokument om bästa metoder som utarbetats eller antagits av samordningsgruppen för medicintekniska produkter.
4.5.3Produktkontroll
Bedömning av den tekniska dokumentationen
För bedömning av den tekniska dokumentationen som utförs i enlighet med kapitel II i bilaga IX ska de anmälda organen ha tillräcklig expertis samt adekvata anläggningar och dokumenterade förfaranden för
—tilldelning av personal, som har lämpliga kvalifikationer och lämplig behörighet, för granskning av enskilda aspekter, t.ex. produktens användning, biokompatibilitet, klinisk utvärdering, riskhantering och steriliser ingsmetod, och
—bedömning av konstruktionens överensstämmelse med denna förordning och för beaktande av avsnitten4.5.4–4.5.6. Denna granskning ska omfatta en undersökning av tillverkarens genomförande av inspektioner av inkommande leveranser, inspektioner under tillverkningen samt slutkontroller och resultat av dessa. Om ytterligare provningar eller andra bevis krävs för att det ska gå att bedöma om produkten överensstämmer med kraven i denna förordning ska det anmälda organet i fråga utföra adekvata fysiska tester eller laboratorietester av produkten eller begära att tillverkaren utför sådana tester.
Typgranskningar
Det anmälda organet ska ha dokumenterade förfaranden samt tillräcklig expertis och adekvata anläggningar för typgranskning av produkter i enlighet med bilaga X, inklusive kapacitet att
—granska och bedöma den tekniska dokumentationen med hänsyn till avsnitten 4.5.4-4.5.6 och kontrollera att typen har tillverkats i överensstämmelse med den dokumentationen,
—upprätta en testplan som ska identifiera alla relevanta och kritiska parametrar som behöver prövas av det anmälda organet eller under dess ansvar,
—dokumentera skälen till varför dessa parametrar har valts,
—utföra lämpliga undersökningar och tester för att kontrollera de lösningar som tillverkaren valt uppfyller de allmänna krav på säkerhet och prestanda som anges i bilaga I; sådana undersökningar och provningar ska inkludera alla provningar som behövs för att kontrollera att tillverkaren faktiskt har tillämpat de relevanta standarder som tillverkaren har valt att använda,
—i samråd med sökanden bestämma var de nödvändiga provningarna ska utföras, om de inte utförs direkt av det anmälda organet, och
—ta det fulla ansvaret för testresultaten. Testrapporter som lämnats in av tillverkaren ska endast beaktas om de har utfärdats av organ för bedömning av överensstämmelse som är behöriga och oberoende av tillverkaren.
Kontroll genom granskning och provning av varje produkt
Det anmälda organet ska
a)ha dokumenterade förfaranden samt tillräcklig expertis och adekvata anläggningar för att man genom granskning och provning ska kunna kontrollera varje produkt i enlighet med del B i bilaga XI,
585
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/134 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
b)upprätta en testplan som ska identifiera alla relevanta och kritiska parametrar som behöver prövas av det anmälda organet eller under dess ansvar i syfte att
—för produkter i klass IIb, kontrollera att produkten är av den typ som beskrivs i EU-typintyget och uppfyller de tillämpliga kraven i denna förordning för de produkterna,
—för produkter i klass IIa, bekräfta att produkten överensstämmer med den tekniska dokumentation som avses i bilagorna II och III och med de tillämpliga kraven i denna förordning för de produkterna,
c)dokumentera skälen till varför de parametrar som avses i led b har valts,
d)ha dokumenterade förfaranden för att utföra lämpliga bedömningar och tester för att genom undersökning och test av varje produkt som anges i avsnitt 15 i bilaga XI kontrollera att produkten uppfyller kraven i denna förordning,
e)ha dokumenterade förfaranden för att i samråd med sökanden bestämma när och var de nödvändiga testerna som inte ska utföras direkt av det anmälda organet självt ska utföras, och
f)ta det fulla ansvaret för testresultaten i enlighet med dokumenterade förfaranden; testrapporter som lämnats in av tillverkaren ska endast beaktas om de har utfärdats av organ för bedömning av överensstämmelse som är behöriga och oberoende av tillverkaren.
4.5.4Bedömning av preklinisk utvärdering
Det anmälda organet ska ha dokumenterade förfaranden för granskning av tillverkarens förfaranden och dokumentation avseende utvärderingen av de prekliniska aspekterna. Det anmälda organet ska undersöka, validera och kontrollera att tillverkarens förfaranden och dokumentation på ett tillfredsställande sätt täcker
a)planeringen, utförandet, bedömningen, rapporteringen och i förekommande fall uppdateringen av den prekliniska utvärderingen, i synnerhet av
—sökningen av vetenskaplig, preklinisk litteratur, och
—den prekliniska testningen, exempelvis laboratorietester, tester med simulerad användning, datormodellering, användningen av djurmodeller,
b)typen och längden av kroppskontakt och därmed förknippade specifika biologiska risker,
c)beröringspunkter med riskhanteringsprocessen, och
d)värdering och analys av tillgängliga prekliniska data och deras relevans för att visa att produkten överensstämmer med de relevanta kraven i bilaga I.
Det anmälda organets bedömning av förfarandena och dokumentationen avseende preklinisk utvärdering ska omfatta resultat av litteratursökning och all validering, kontroll och testning som utförts samt slutsatser som dragits och ska i typfallet omfatta överväganden rörande användning av alternativa material och substanser samt ta hänsyn till förpackning och den färdiga produktens stabilitet, inklusive dess hållbarhet. Om en tillverkare inte har genomfört någon ny testning eller om det har gjorts avvikelser från förfarandena, ska det anmälda organet i fråga kritiskt granska den motivering som tillverkaren har lagt fram.
4.5.5Bedömning av klinisk utvärdering
Det anmälda organet ska ha dokumenterade förfaranden för bedömning av tillverkarens förfaranden och dokumentation avseende den kliniska utvärderingen såväl för den ursprungliga bedömningen av överensstämmelse som på fortlöpande basis. Det anmälda organet ska undersöka, validera och kontrollera att tillverkarnas förfaranden och dokumentation på ett tillfredsställande sätt täcker
— planering, utförande, bedömning, rapportering och uppdatering av den kliniska utvärdering som avses i bilaga XIV,
—övervakning av produkter som släppts ut på marknaden och klinisk uppföljning efter utsläppandet på marknaden,
—beröringspunkter med riskhanteringsprocessen,
—värdering och analys av tillgängliga data och deras relevans för att visa att produkten överensstämmer med de relevanta kraven i bilaga I, och
—de slutsatser som dragits med avseende på klinisk evidens och utarbetandet av den kliniska utvärderingsrap porten.
586
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/135 |
SV | |||
|
|
|
|
Vid de förfaranden som avses i första stycket ska tillgängliga gemensamma specifikationer samt väglednings dokument och dokument om bästa praxis beaktas.
Det anmälda organets bedömningar av kliniska utvärderingar i enlighet med bilaga XIV ska omfatta
—avsedd användning som angetts av tillverkaren och dennes produktspecifika påståenden,
—planering av den kliniska utvärderingen,
—litteratursökningsmetod,
—relevant dokumentation från litteratursökningen,
—den kliniska prövningen,
—giltigheten av påstådd likvärdighet med andra produkter, beläggen för likvärdighet, uppgifter som avser lämplighet och slutsatser rörande likvärdiga och liknande produkter,
—övervakningen av produkter som släppts ut på marknaden och den kliniska uppföljningen efter utsläppandet på marknaden,
—den kliniska utvärderingsrapporten, och
—motiveringar i fall kliniska prövningar eller klinisk uppföljning efter utsläppandet på marknaden inte görs.
När det gäller kliniska data från kliniska prövningar som ingår i den kliniska utvärderingen ska det anmälda organet i fråga säkerställa att tillverkarens slutsatser är giltiga mot bakgrund av den godkända kliniska prövningsplanen.
Det anmälda organet ska säkerställa att den kliniska utvärderingen på ett adekvat sätt täcker de relevanta krav på säkerhet och prestanda som anges i bilaga I, att den på lämpligt sätt är anpassad till riskhanteringskraven, att den utförs i enlighet med bilaga XIV och att den på lämpligt sätt återspeglas i den information som lämnats om produkten.
4.5.6Särskilda förfaranden
Det anmälda organet ska ha dokumenterade förfaranden samt tillräcklig expertis och adekvata anläggningar för de förfaranden som avses i avsnitten 5 och 6 i bilaga IX, avsnitt 6 i bilaga X och avsnitt 16 i bilaga XI som de har utsetts för.
I fråga om produkter som tillverkas med hjälp av vävnader eller celler av animaliskt ursprung eller derivat därav, såsom från arter mottagliga för TSE enligt förordning (EU) nr 722/2012, ska det anmälda organet ha dokumenterade förfaranden som uppfyller kraven i den förordningen, inklusive för bearbetning av en sammanfattande utvärderingsrapport till den berörda behöriga myndigheten.
4.6Rapportering
Det anmälda organet ska
—säkerställa att alla steg i bedömningen av överensstämmelse dokumenteras, så att slutsatserna av bedömningen är tydliga och visar att kraven i denna förordning har uppfyllts och på ett objektivt sätt kan leda detta i bevis för personer som inte själva direkt deltar i bedömningen, till exempel personal vid utseende av myndigheterna,
—säkerställa att revisionerna av kvalitetsledningssystem finns registrerade på ett sätt som gör att det finns en märkbar verifieringskedja,
—tydligt dokumentera slutsatserna av sin bedömning av de kliniska utvärderingarna i en bedömningsrapport om klinisk utvärdering, och
—för varje specifikt projekt lämna en detaljerad rapport som ska bygga på ett standardformat med en minimiuppsättning krav som bestämts av samordningsgruppen för medicintekniska produkter.
587
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/136 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
Det anmälda organets rapport ska
—tydligt dokumentera resultatet av organets bedömning och innehålla tydliga slutsatser om kontrollen av huruvida tillverkaren uppfyller kraven i denna förordning,
—innehålla en rekommendation om en slutlig granskning och om ett slutligt beslut som ska antas av det anmälda organet; rekommendationen ska vara godkänd av ansvarig personal vid det anmälda organet, och
—lämnas till tillverkaren i fråga.
4.7Slutlig granskning
Innan det anmälda organet fattar ett slutligt beslut ska det
—säkerställa att den personal som har i uppdrag att utföra den slutliga granskningen av och fatta beslut om specifika projekt har lämplig behörighet och inte är densamma som den personal som har utfört bedömningarna,
—kontrollera att den eller de rapporter och den styrkande dokumentation som behövs för beslutsfattandet, däribland för att kunna komma till rätta med avvikelser som har noterats i samband med bedömningen, är kompletta och tillräckliga med tanke på tillämpningsområdet, och
—kontrollera att det inte kvarstår några avvikelser som hindrar att ett intyg utfärdas.
4.8Beslut och certifieringar
Det anmälda organet ska ha dokumenterade förfaranden för beslutsfattande, däribland tilldelning av ansvaret för att utfärda intyg, begränsa intyg och tillfälligt och slutgiltigt återkalla dem. Dessa förfaranden ska omfatta anmälningskraven enligt kapitel V i denna förordning. Förfarandena ska göra det möjligt för det anmälda organet i fråga att
—baserat på bedömningsdokumentationen och ytterligare information som finns tillgänglig besluta om kraven
idenna förordning har uppfyllts,
—baserat på resultaten av bedömningen av den kliniska utvärderingen och riskhanteringen besluta om planen för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden, inklusive planen för klinisk uppföljning efter utsläppandet på marknaden, är adekvat,
—besluta om specifika milstolpar för det anmälda organets ytterligare granskning av den uppdaterade kliniska utvärderingen,
—besluta om det måste fastställas specifika villkor eller bestämmelser för certifieringen,
—baserat på nyhetsgrad, riskklassificering, klinisk utvärdering och slutsatserna från riskanalysen av produkten besluta om en certifieringsperiod på högst fem år,
—tydligt dokumentera beslutfattandet och godkännandestegen, inklusive godkännande genom ansvariga anställdas underskrift,
—tydligt dokumentera ansvar och mekanismer för meddelande av beslut, särskilt om den som slutligt undertecknar ett intyg inte är samma person som den eller de som fattar beslut eller inte uppfyller kraven
iavsnitt 3.2.7,
—i enlighet med de minimikrav som fastställs i bilaga XII utfärda ett eller flera intyg för en giltighetsperiod på högst fem år, varvid det ska anges om det finns några särskilda villkor eller begränsningar i anslutning till certifieringen,
—utfärda ett eller flera intyg enbart för sökanden; det får inte utfärda intyg som omfattar flera enheter, och
—säkerställa att tillverkaren informeras om resultatet av bedömningen och därav följande beslut och att de förs in i det elektroniska system som avses i artikel 57.
588
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/137 |
SV | |||
|
|
|
|
4.9Ändringar
Det anmälda organet ska ha dokumenterade förfaranden för och kontraktsmässiga arrangemang med tillverkarna avseende tillverkarnas informationsskyldigheter och bedömningen av ändringar av
—det eller de kvalitetsledningssystem som godkänts eller det produktsortiment som omfattas,
—en produkts godkända konstruktion,
—produktens avsedda användning eller påståenden som gjorts om produkten,
—godkänd produkttyp, och
—substanser som ingår i eller används vid tillverkningen av en produkt och som omfattas av de särskilda förfarandena i enlighet med avsnitt 4.5.6.
De förfaranden och kontraktsmässiga arrangemang som avses i första stycket ska omfatta åtgärder för kontroll av hur betydande de ändringar som avses i första stycket är.
Det anmälda organet i fråga ska i enlighet med sina dokumenterade förfaranden
—säkerställa att tillverkarna för förhandsgodkännande lämnar in planer beträffande ändringar enligt första stycket och relevant information om sådana ändringar,
—bedöma föreslagna ändringar och kontrollera om kvalitetsledningssystemet eller produktens konstruktion eller produkttypen efter ändringarna fortfarande uppfyller kraven i denna förordning, och
—underrätta tillverkaren om sitt beslut och lämna en rapport eller i förekommande fall en kompletterande rapport, som ska innehålla motiverade slutsatser från bedömningen.
4.10Kontrollverksamhet och övervakning efter certifiering Det anmälda organet ska ha dokumenterade förfaranden
—som fastställer hur och när tillverkarna ska kontrolleras; dessa förfaranden ska omfatta arrangemang för oanmälda revisioner på plats hos tillverkarna och om tillämpligt hos underleverantörer och leverantörer, utförande av produkttestning och övervakning av tillverkarnas efterlevnad av eventuella villkor i samband med certifieringsbesluten, t.ex. uppdateringar av kliniska data med fastställda intervall,
—för genomgång av relevanta källor till sådana vetenskapliga och kliniska data och sådan information efter utsläppandet på marknaden som avser omfattningen för de anmälda organens utseende; denna information ska beaktas vid planeringen och utförandet av kontrollverksamheten, och
—för granskning av säkerhetsövervakningsdata som de har tillgång till enligt artikel 92.2 i syfte att bedöma dess eventuella påverkan på giltigheten av befintliga intyg; utvärderingsresultaten och eventuella beslut ska vara grundligt dokumenterade.
Det anmälda organet i fråga ska när det får information om säkerhetsövervakning från en tillverkare eller de behöriga myndigheterna besluta vilket av följande alternativ som ska tillämpas:
—Inga åtgärder vidtas, eftersom olyckan eller tillbudet helt klart inte har samband med det beviljade intyget.
—Tillverkarens och de behöriga myndigheternas verksamhet och resultatet av tillverkarens undersökning hålls under uppsikt, så att man kan konstatera huruvida det beviljade intyget är i farozonen eller huruvida adekvata korrigerande åtgärder har vidtagits.
—Extraordinära kontrollåtgärder genomförs, t.ex. granskningar av dokumentation, revision med kort varsel eller oanmäld granskning och produkttestning, om det är troligt att den beviljade certifieringen är i farozonen.
—Revisionsfrekvensen ökas.
—Specifika produkter eller processer granskas i samband med nästföljande revision av tillverkaren.
—Andra relevanta åtgärder vidtas.
589
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/138 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
Det anmälda organet ska i samband med kontrollrevision av tillverkarna ha dokumenterade förfaranden för att
—åtminstone en gång om året utföra kontrollrevisioner av tillverkaren, vilka ska planeras och utföras i enlighet med de relevanta kraven i avsnitt 4.5,
—säkerställa att det görs en tillfredsställande bedömning av tillverkarens dokumentation om, och tillämpning av, bestämmelserna om säkerhetsövervakning, kontrollen av produkter som släppts ut på marknaden och den kliniska uppföljningen efter utsläppandet på marknaden,
—vid revisionen ta stickprov på och testa produkterna och teknisk dokumentation enligt i förväg fastställda urvalskriterier och testningsförfaranden i syfte att säkerställa att tillverkaren kontinuerligt använder det godkända kvalitetsledningssystemet,
—säkerställa att tillverkaren fullgör sina dokumentations- och informationsskyldigheter enligt relevanta bilagor och att dennes förfaranden tar hänsyn till bästa praxis vid genomförandet av kvalitetsledningssystemen,
—säkerställa att tillverkaren inte använder godkända kvalitetsledningssystem eller godkända produkter på ett vilseledande sätt,
—samla in tillräcklig information för att fastställa kvalitetsledningssystemets fortsatta överensstämmelse med kraven i denna förordning,
—om bristande överensstämmelse upptäcks, begära att tillverkaren vidtar korrigeringar, korrigerande åtgärder och i tillämpliga fall förebyggande åtgärder, och
—när så är nödvändigt, begränsa det relevanta intyget eller tillfälligt eller slutligt återkalla det.
Det anmälda organet ska, om detta angetts som villkor för certifieringen,
—utföra en grundlig granskning av den senast uppdaterade kliniska utvärderingen från tillverkaren, baserade på tillverkarens övervakning av produkter som släppts ut på marknaden, klinisk uppföljning efter utsläppandet på marknaden och klinisk litteratur av relevans för det tillstånd som behandlas med hjälp av produkten eller på klinisk litteratur av relevans för liknande produkter,
—tydligt dokumentera resultatet av denna grundliga granskning och ta upp specifika problem med tillverkaren eller belägga honom eller henne med särskilda villkor, och
—säkerställa att den senast uppdaterade kliniska utvärderingen på lämpligt sätt återspeglas i bruksanvisningen och i förekommande fall i sammanfattningen av säkerhet och prestanda.
4.11Omcertifiering
Det anmälda organet ska ha dokumenterade förfaranden för omcertifieringsgranskning och förnyande av intyg. Omcertifiering av godkända kvalitetsledningssystem eller EU-intyg om bedömning av teknisk dokumentation eller EU-typintyg ska göras åtminstone vart femte år.
Det anmälda organet ska ha dokumenterade förfaranden för förnyande av EU-intyg om bedömning av teknisk dokumentation och EU-typintyg, och dessa förfaranden ska innebära att tillverkaren i fråga måste lämna in en sammanfattning av ändringar och vetenskaplig evidens som rör produkten, däribland
a) alla ändringar av den ursprungligen godkända produkten, även ännu inte anmälda ändringar, b) erfarenheter från övervakningen av produkter som släppts ut på marknaden,
c) erfarenheter från riskhanteringen,
d) erfarenheter från uppdateringen av bevis på att de allmänna krav på säkerhet och prestanda som anges i bilaga I är uppfyllda,
e) erfarenhet från granskningen av den kliniska utvärderingen, bland annat resultatet av eventuella kliniska prövningar och klinisk uppföljning efter utsläppandet på marknaden,
f)ändringar av kraven, av komponenter i produkten eller den vetenskapliga eller regelverksmässiga miljön,
g)ändringar av tillämpade eller nya harmoniserade standarder, gemensamma specifikationer eller likvärdiga dokument, och
590
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/139 |
SV | |||
|
|
|
|
h)ändringar av medicinsk, vetenskaplig och teknisk kunskap, t.ex.
—nya behandlingar,
—ändringar av testmetoder,
—ny vetenskaplig evidens om material och komponenter, inklusive evidens med avseende på deras biokompatibilitet,
—erfarenheter från studier av jämförbara produkter,
—uppgifter från register,
—erfarenheter från kliniska prövningar av jämförbara produkter.
Det anmälda organet ska ha dokumenterade förfaranden för att bedöma den information som avses i andra stycket och ska lägga särskild vikt vid kliniska data från den övervakning av produkter som släppts ut på marknaden och den kliniska uppföljning efter utsläppandet på marknaden som tillverkaren genomfört sedan den föregående certifieringen eller omcertifieringen, inklusive lämpliga uppdateringar av tillverkarnas kliniska utvärde ringsrapporter.
När det gäller beslutet om omcertifiering ska det anmälda organet i fråga tillämpa samma metoder och principer som för den ursprungliga certifieringen. Om så är nödvändigt ska det utarbetas separata formulär för omcertifiering med beaktande av åtgärder som vidtas för certifieringen, t.ex. för ansökningar och granskning av ansökningar.
591
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/140 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
BILAGA VIII
KLASSIFICERINGSREGLER
KAPITEL I
DEFINITIONER SPECIFIKA FÖR KLASSIFICERINGSREGLERNA
1.ANVÄNDNINGSTID
1.1tillfällig: vanligtvis avsedd för kontinuerlig användning i mindre än 60 minuter.
1.2kortvarig: vanligtvis avsedd för kontinuerlig användning i mellan 60 minuter och 30 dagar.
1.3långvarig: vanligtvis avsedd för kontinuerlig användning i mer än 30 dagar.
2.INVASIVA OCH AKTIVA PRODUKTER
2.1kroppsöppning: varje naturlig öppning i kroppen, även ögonglobens externa yta, och varje permanent artificiell öppning, såsom en stomi.
2.2kirurgiskt invasiv produkt:
a)invasiv produkt som tränger in i kroppen genom kroppsytan, inklusive genom slemhinnor i kroppsöppningar, med hjälp av eller i samband med en kirurgisk operation, och
b)produkt som tränger in i kroppen på annat sätt än genom kroppsöppningar.
2.3kirurgiskt flergångsinstrument: instrument som är avsett att användas vid kirurgiska ingrepp för att göra snitt, borra, såga, rispa, skrapa, klämma ihop, hålla undan, fästa eller för liknande förfaranden utan att vara kopplat till en aktiv produkt och som av tillverkaren är avsett att återanvändas efter det att lämpliga förfaranden såsom rengöring, desinfektion och sterilisering har utförts.
2.4aktiv terapeutisk produkt: varje aktiv produkt antingen den används separat eller i kombination med andra produkter för att understödja, ändra, ersätta eller återställa biologiska funktioner eller strukturer i syfte att behandla eller lindra en sjukdom, skada eller funktionsnedsättning.
2.5aktiv produkt för diagnostik och övervakning: varje aktiv produkt antingen den används separat eller i kombination med andra produkter för att tillhandahålla information för att upptäcka, diagnostisera, övervaka eller behandla fysiologiska tillstånd, hälsotillstånd, sjukdomar eller medfödda missbildningar.
2.6centrala cirkulationssystemet: följande blodkärl: arteriae pulmonales, aorta ascendens, arcus aortae, aorta descendens till bifurcatio aortae, arteriae coronariae, arteria carotis communis, arteria carotis externa, arteria carotis interna, arteriae cerebrales, truncus brachiocephalicus, venae cordis, venae pulmonales, vena cava superior och vena cava inferior.
2.7centrala nervsystemet: hjärna, hjärnhinnor och ryggmärg.
2.8skadad hud eller slemhinna: ett område på huden eller en slemhinna med patologiska förändringar eller förändringar till följd av en sjukdom eller ett sår.
KAPITEL II
GENOMFÖRANDEBESTÄMMELSER
3.1Tillämpningen av klassificeringsreglerna ska styras av det avsedda ändamålet med produkten.
3.2Om produkten i fråga är avsedd att användas i kombination med en annan produkt ska klassificeringsreglerna
tillämpas på var och en av produkterna för sig. Tillbehören till en produkt och till en artikel som förtecknas i bilaga XVI ska klassificeras för sig separat från den produkt som de används med.
3.3Programvara som driver en produkt eller påverkar användningen av en produkt ska tillhöra samma klass som produkten.
Programvara som är oberoende av andra produkter ska klassificeras för sig.
592
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/141 |
SV | |||
|
|
|
|
3.4Om produkten inte är avsedd att användas enbart eller huvudsakligen i en viss del av kroppen ska den betraktas och klassificeras på grundval av den mest riskfyllda angivna användningen.
3.5Om flera regler, eller underregler inom en regel, är tillämpliga på samma produkt, på grundval av det avsedda ändamålet med produkten, ska produkten klassificeras i enlighet med den striktaste regeln och underregeln, vilket leder till en högre klassificering.
3.6Vid beräkningen av den varaktighet som avses i avsnitt 1 avses följande med kontinuerlig användning:
a)Hela den tid samma produkt används utan hänsyn till om användningen tillfälligt avbryts under ett förfarande eller om produkten tillfälligt avlägsnas för t.ex. rengöring eller desinfektion. Huruvida användningen avbryts tillfälligt eller produkten avlägsnas tillfälligt ska fastställas i förhållande till användningens varaktighet före och efter den period då användningen var avbruten eller produkten hade avlägsnats.
b)Den sammanlagda användningen av en produkt, som av tillverkaren är avsedd att omedelbart ersättas med en annan produkt av samma typ.
3.7En produkt anses möjliggöra direkt diagnos när den ställer en diagnos av sjukdomen eller tillståndet i fråga av egen kraft eller när den lämnar information som är avgörande för att ställa diagnos.
KAPITEL III
KLASSIFICERINGSREGLER
4.ICKE-INVASIVA PRODUKTER
4.1Regel 1
Alla icke-invasiva produkter tillhör klass I om inte någon av de regler som fastställs nedan är tillämplig.
4.2Regel 2
Alla icke-invasiva produkter som är avsedda att leda eller lagra blod, kroppsvätskor, celler eller vävnader, vätskor eller gaser inför infusion, administrering eller införsel i kroppen tillhör klass IIa
—om de får kopplas till en aktiv produkt i klass IIa, IIb eller III, eller
—om de är avsedda att användas för att leda eller lagra blod eller andra kroppsvätskor eller för att lagra organ, delar av organ eller kroppsceller och vävnader, förutom blodpåsar; blodpåsar tillhör klass IIb.
I alla andra fall tillhör sådana produkter klass I.
4.3Regel 3
Alla icke-invasiva produkter som är avsedda att ändra den biologiska eller kemiska sammansättningen av mänskliga vävnader eller celler, blod, andra kroppsvätskor eller andra vätskor som är avsedda för implantation i eller administrering till kroppen tillhör klass IIb; om den behandlingen som produkten används för emellertid består av filtrering, centrifugering eller utbyte av gaser eller värme tillhör produkterna klass IIa.
Alla icke-invasiva produkter som består av en substans eller en blandning av substanser som är avsedd att användas in vitro i direkt kontakt med celler, vävnader eller organ som härrör från människokroppen eller används in vitro med mänskliga embryon före implantation i eller administrering till kroppen tillhör klass III.
4.4Regel 4
Alla icke-invasiva produkter som kommer i kontakt med skadad hud eller slemhinna tillhör
—klass I om de är avsedda att användas som en mekanisk barriär, för kompression eller för absorption av exsudat,
—klass IIb om de huvudsakligen är avsedda att användas vid skador på hud som har skadat läderhuden eller slemhinna och bara kan läka efter ytterligare åtgärder,
593
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/142 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
—klass IIa om de huvudsakligen är avsedda att reglera skadad huds eller slemhinnas mikromiljö, och
—klass IIa i alla andra fall.
Denna regel gäller också invasiva produkter som kommer i kontakt med en skadad slemhinna.
5.INVASIVA PRODUKTER
5.1Regel 5
Alla invasiva produkter som används i anslutning till kroppsöppningar, utom kirurgiskt invasiva produkter, som inte är avsedda att kopplas till en aktiv produkt eller som är avsedda att kopplas till en aktiv produkt i klass I tillhör
—klass I om de är avsedda för tillfällig användning,
—klass IIa om de är avsedda för kortvarig användning, utom om de används i munhålan så långt som till svalget, i en öronkanal upp till trumhinnan eller i näshålan, i vilket fall de tillhör klass I, och
—klass IIb om de är avsedda för långvarig användning, utom om de används i munhålan så långt som till svalget, i en öronkanal upp till trumhinnan eller i näshålan och inte absorberas av slemhinnan, i vilket fall de tillhör klass IIa.
Alla invasiva produkter som används i anslutning till kroppsöppningar, utom kirurgiskt invasiva produkter, som är avsedda att kopplas till en aktiv produkt i klass IIa, IIb eller III tillhör klass IIa.
5.2Regel 6
Alla kirurgiskt invasiva produkter som är avsedda för tillfällig användning tillhör klass IIa om de inte
—särskilt är avsedda att kontrollera, diagnostisera, övervaka eller korrigera ett hjärtfel eller fel i centrala cirkulationssystemet genom direkt kontakt med dessa kroppsdelar, i vilket fall de tillhör klass III,
—är kirurgiska flergångsinstrument, i vilket fall de tillhör klass I,
—särskilt är avsedda att användas i direkt kontakt med hjärtat eller centrala cirkulationssystemet eller centrala nervsystemet, i vilket fall de tillhör klass III,
—är avsedda att alstra energi i form av joniserande strålning, i vilket fall de tillhör klass IIb,
—har en biologisk verkan eller helt och hållet eller till största delen absorberas, i vilket fall de tillhör klass IIb, eller
—är avsedda att administrera läkemedel genom ett doseringssystem, om en sådan administrering av ett läkemedel görs på ett potentiellt farligt sätt med tanke på tillämpningssättet, i vilket fall de tillhör klass IIb.
5.3Regel 7
Alla kirurgiskt invasiva produkter som är avsedda för kortvarig användning tillhör klass IIa om de inte
—särskilt är avsedda att kontrollera, diagnostisera, övervaka eller korrigera ett hjärtfel eller fel i centrala cirkulationssystemet genom direkt kontakt med dessa kroppsdelar, i vilket fall de tillhör klass III,
—särskilt är avsedda att användas i direkt kontakt med hjärtat eller centrala cirkulationssystemet eller centrala nervsystemet, i vilket fall de tillhör klass III,
—är avsedda att alstra energi i form av joniserande strålning, i vilket fall de tillhör klass IIb,
—har en biologisk verkan eller helt och hållet eller till största delen absorberas, i vilket fall de tillhör klass III,
—är avsedda att genomgå en kemisk förändring i kroppen, i vilket fall de tillhör klass IIb, utom om produkterna sätts in i tänderna, eller
—är avsedda att administrera läkemedel, i vilket fall de tillhör klass IIb.
594
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/143 |
SV | |||
|
|
|
|
5.4Regel 8
Alla implantat och kirurgiskt invasiva produkter som är avsedda för långvarig användning tillhör klass IIb, om de inte
—är avsedda att sättas in i tänderna, i vilket fall de tillhör klass IIa,
—är avsedda att användas i direkt kontakt med hjärtat, centrala cirkulationssystemet eller centrala nervsystemet, i vilket fall de tillhör klass III,
—har en biologisk verkan eller helt och hållet eller till största delen absorberas, i vilket fall de tillhör klass III,
—är avsedda att genomgå en kemisk förändring i kroppen, i vilket fall de tillhör klass III, utom om produkterna sätts in i tänderna, eller
—är avsedda att administrera läkemedel, i vilket fall de tillhör klass III,
—är aktiva implantat eller tillbehör till dessa, i vilket fall de tillhör klass III,
—är bröstimplantat eller kirurgiska nät, i vilket fall de tillhör klass III,
—är partiella eller totala ledproteser, i vilket fall de tillhör klass III, med undantag för tillbehör såsom skruvar, kilar, plattor och instrument, eller
—är ryggdiskimplantat eller implantat som kommer i kontakt med kotpelare, i vilket fall de tillhör klass III, med undantag för delar såsom skruvar, kilar, plattor och instrument.
6.AKTIVA PRODUKTER
6.1Regel 9
Alla aktiva terapeutiska produkter som är avsedda att tillföra eller utväxla energi tillhör klass IIa, om de inte har sådana egenskaper att de kan tillföra energi till eller utväxla energi med eller från människokroppen på ett potentiellt farligt sätt, med tanke på energins art, täthet och var energin används, i vilket fall de tillhör klass IIb.
Alla aktiva produkter som är avsedda att kontrollera eller övervaka prestandan hos aktiva terapeutiska produkter i klass IIb eller är avsedda att direkt påverka sådana produkters prestanda tillhör klass IIb.
Alla aktiva produkter som är avsedda att avge joniserande strålning för terapeutiskt ändamål, inklusive produkter som kontrollerar eller övervakar sådana produkter eller som direkt påverkar deras prestanda, tillhör klass IIb.
Alla aktiva produkter som är avsedda att kontrollera, övervaka eller direkt påverka prestanda hos aktiva implantat tillhör klass III.
6.2Regel 10
Aktiva produkter avsedda för diagnostik och övervakning tillhör klass IIa
—om de är avsedda att alstra energi som kommer att absorberas av människokroppen, med undantag av produkter som är avsedda att belysa patientens kropp i det synliga spektrumet, i vilket fall de tillhör klass I,
—om de är avsedda att avbilda in vivo-spridningen av radiofarmaka, eller
—om de är avsedda att möjliggöra direkt diagnos eller övervakning av vitala fysiologiska processer, om de inte är särskilt avsedda för att övervaka vitala fysiologiska parametrar, vars variationer är sådana att de skulle kunna resultera i omedelbar fara för patienten, till exempel variationer i hjärtverksamhet, andning, eller det
centrala nervsystemets aktivitet, eller de är avsedda för diagnos i kliniska situationer där patienten är i omedelbar fara, i vilket fall de tillhör klass IIb.
Aktiva produkter som är avsedda att avge joniserande strålning och avsedda för radiodiagnostik eller radioterapi, inklusive produkter för interventionell radiologi och produkter som kontrollerar eller övervakar sådana produkter, eller som direkt påverkar deras prestanda, tillhör klass IIb.
595
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/144 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
6.3Regel 11
Programvara avsedd att tillhandahålla information som används för att fatta beslut för diagnostiska eller terapeutiska ändamål tillhör klass IIa utom i de fall sådana beslut medför en påverkan som kan orsaka
—dödsfall eller en oåterkallelig försämring av en persons hälsotillstånd, i vilket fall den tillhör klass III, eller
—allvarlig försämring av en persons hälsotillstånd eller en kirurgisk intervention, i vilket fall den tillhör klass IIb.
Programvara avsedd för övervakning av fysiologiska processer tillhör klass IIa, om den inte är avsedd för att övervaka vitala fysiologiska parametrar, vars variationer är sådana att de skulle kunna resultera i omedelbar fara för patienten, i vilket fall den tillhör klass IIb.
All annan programvara tillhör klass I.
6.4Regel 12
Alla aktiva produkter som är avsedda att administrera och/eller avlägsna läkemedel, kroppsvätskor eller andra substanser till eller från kroppen tillhör klass IIa, om det inte görs på ett sätt som är potentiellt farligt med tanke på de aktuella substansernas art, den berörda delen av kroppen och användningssättet, i vilket fall de tillhör klass IIb.
6.5Regel 13
Alla andra aktiva produkter tillhör klass I.
7.SÄRSKILDA REGLER
7.1Regel 14
Alla produkter vilka, som en integrerad del, innehåller en substans som, om den används separat, kan betraktas som ett läkemedel enligt definitionen i artikel 1.2 i direktiv 2001/83/EG, inklusive ett läkemedel som härrör från blod eller plasma från människa enligt definitionen i artikel 1.10 i det direktivet, och som verkar understödjande till produkternas verkan, tillhör klass III.
7.2Regel 15
Alla produkter som används som preventivmedel eller för att förhindra spridningen av sexuellt överförbara sjukdomar tillhör klass IIb, om de inte är implanterbara produkter eller invasiva produkter för långvarig användning, i vilket fall de tillhör klass III.
7.3Regel 16
Alla produkter som är särskilt avsedda att användas för att desinficera, rengöra, skölja eller i förekommande fall för att hydratisera kontaktlinser tillhör klass IIb.
Alla produkter som är särskilt avsedda att användas för att desinficera eller sterilisera medicintekniska produkter tillhör klass IIa, om de inte är desinfektionslösningar eller diskdesinfektorer som särskilt är avsedda att användas för att desinficera invasiva produkter, som sista steget i bearbetningen, i vilket fall de tillhör klass IIb.
Denna regel gäller inte produkter som är avsedda för att enbart genom en fysisk insats rengöra andra produkter än kontaktlinser.
7.4Regel 17
Produkter som är särskilt avsedda att registrera diagnostiska bilder som skapas med hjälp av röntgenstrålning tillhör klass IIa.
596
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/145 |
SV | |||
|
|
|
|
7.5Regel 18
Alla tillverkade produkter som använder vävnader eller celler av mänskligt eller animaliskt ursprung, eller derivat därav, som är icke-viabla eller har gjorts icke-viabla tillhör klass III, om inte dessa produkter tillverkats av sådana vävnader eller av animaliskt ursprung eller derivat därav som är icke-viabla eller har gjorts icke-viabla och de produkter som enbart är avsedda att komma i kontakt med intakt hud.
7.7Regel 19
Alla produkter som innehåller eller består av nanomaterial tillhör
—klass III om de innebär en hög eller medelhög potential för invärtes exponering,
—klass IIb om de innebär en låg potential för invärtes exponering, och
—klass IIa om de innebär en försumbar potential för invärtes exponering.
7.9Regel 20
Alla invasiva produkter som används i anslutning till kroppsöppningar, utom kirurgiskt invasiva produkter, och som är avsedda att administrera läkemedel genom inandning tillhör klass IIa, om inte deras verkningssätt har en väsentlig inverkan på det administrerade läkemedlets effektivitet och säkerhet eller de är avsedda för behandling av livshotande tillstånd, i vilket fall de tillhör klass IIb.
7.8Regel 21
Produkter som består | av | substanser eller kombinationer av substanser som är avsedda att föras in |
i människokroppen via | en | kroppsöppning eller användas på hud och som absorberas eller sprids lokalt |
i människokroppen tillhör |
|
—klass III om de eller deras nedbrytningsprodukter systemiskt absorberas i människokroppen för att uppnå avsedd effekt,
—klass III om deras avsedda ändamål är att verka i magsäcken eller lägre magtarmkanalen och de eller deras nedbrytningsprodukter systemiskt absorberas i människokroppen,
—klass IIa om de används på hud eller i näshålan eller munhålan så långt som till svalget och uppnår sitt avsedda ändamål genom dessa hålor, och
—klass IIb i alla övriga fall.
7.9Regel 22
Aktiva terapeutiska produkter med en integrerad eller inkorporerad diagnosfunktion som i hög grad bestämmer produktens patientbehandling, såsom slutna system eller automatiska externa defibrillatorer, tillhör klass III.
597
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/146 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
BILAGA IX
BEDÖMNING AV ÖVERENSSTÄMMELSE SOM GRUNDAR SIG PÅ ETT KVALITETSLEDNINGSSYSTEM OCH
EN BEDÖMNING AV DEN TEKNISKA DOKUMENTATIONEN
KAPITEL I
KVALITETSLEDNINGSSYSTEM
1.Tillverkaren ska upprätta, dokumentera, och implementera ett kvalitetsledningssystem i enlighet med artikel 10.9 och upprätthålla dess effektivitet under de berörda produkternas hela livslängd. Tillverkaren ska säkerställa användningen av kvalitetsledningssystemet i enlighet med avsnitt 2 och ska vara underkastad revision enligt avsnitten 2.3 och 2.4 och övervakning i enlighet med avsnitt 3.
2.Bedömning av kvalitetsledningssystem
2.1Tillverkaren ska ansöka hos ett anmält organ om att få sitt kvalitetsledningssystem bedömt. Ansökan ska innehålla
—tillverkarens namn och adress till dess säte och eventuella övriga tillverkningsställen som omfattas av kvalitetsledningssystemet samt, om tillverkarens ansökan lämnas in av dennes auktoriserade representant, den auktoriserade representantens namn och adress till dess säte,
—all relevant information om den produkt eller produktgrupp som omfattas av kvalitetsledningssystemet,
—en skriftlig försäkran om att ingen ansökan för samma produktrelaterade kvalitetsledningssystem har lämnats till något annat anmält organ, eller information om eventuella tidigare ansökningar för samma produktre laterade kvalitetsledningssystem,
—ett utkast till en EU-försäkran om överensstämmelse i enlighet med artikel 19 och bilaga IV för den produktmodell som förfarandet för bedömning av överensstämmelse gäller,
—dokumentation om tillverkarens kvalitetsledningssystem,
—en dokumenterad beskrivning av förfaranden för att fullgöra de skyldigheter som följer av kvalitetslednings systemet och som krävs enligt denna förordning och ett åtagande från tillverkaren i fråga att tillämpa de förfarandena,
—en beskrivning av förfarandena för att säkerställa att kvalitetsledningssystemet hålls adekvat och effektivt och ett åtagande från tillverkaren att tillämpa dessa förfaranden,
—dokumentation om tillverkarens system för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden, och i tillämpliga fall om planen för klinisk uppföljning efter utsläppandet på marknaden, och om förfarandena för
att säkerställa fullgörandet av de skyldigheter som följer av bestämmelserna om säkerhetsövervakning i artiklarna 87–92,
—en beskrivning av förfarandena för att uppdatera systemet för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden, och i tillämpliga fall planen för klinisk uppföljning efter utsläppandet på marknaden, och förfarandena för att säkerställa fullgörandet av de skyldigheter som följer av bestämmelserna om säkerhets övervakning i artiklarna 87–92 samt ett åtagande från tillverkaren att tillämpa de förfarandena,
—dokumentation om den kliniska utvärderingsplanen, och
—en beskrivning av förfarandena för att hålla den kliniska utvärderingsplanen uppdaterad med beaktande av det allmänt rådande utvecklingsstadiet.
2.2Implementeringen av kvalitetsledningssystemet ska säkerställa att denna förordning efterlevs. Alla de faktorer, krav och bestämmelser som tillverkaren tar hänsyn till genom sitt kvalitetsledningssystem ska dokumenteras på ett systematiskt och metodiskt sätt i form av en kvalitetsmanual och skriftliga riktlinjer och förfaranden, till exempel kvalitetsprogram, kvalitetsplaner och kvalitetsdokument.
598
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/147 |
SV | |||
|
|
|
|
Vidare ska den dokumentation som lämnas in för bedömningen av kvalitetsledningssystemet framför allt innehålla en fullgod beskrivning av följande:
a)Tillverkarens kvalitetsmål.
b)Verksamhetens organisation, särskilt följande:
—Organisationsstrukturerna med en klar tilldelning av uppgifter avseende personalens ansvarsområden när det gäller kritiska förfaranden, ledningens ansvar och dess organisatoriska befogenheter.
—Metoderna för övervakning av huruvida kvalitetsledningssystemet fungerar effektivt, särskilt systemets förmåga att uppnå den önskade kvaliteten vid konstruktionen och hos produkterna, inklusive kontroll av produkter som inte överensstämmer med kraven.
—I de fall då konstruktionen, tillverkningen och/eller den slutliga kontrollen och provningen av produkterna, eller delar av de processerna, utförs av en annan part, metoderna för övervakning av att kvalitetsledningssystemet fungerar effektivt och särskilt typen och graden av övervakning som utövas över den andra parten.
—Utkastet till fullmakt för en auktoriserad representant och ett intyg från den auktoriserade representanten om att denne tänker acceptera fullmakten, om tillverkaren inte har säte i en medlemsstat.
c)Förfarandena och metoderna för övervakning, verifiering, validering och kontroll av produkternas utformning och tillhörande dokumentation samt uppgifter och protokoll från dessa förfaranden och metoder. Dessa förfaranden och metoder ska särskilt omfatta
—strategin för efterlevnad av bestämmelserna, inklusive processer för identifiering av relevanta rättsliga krav, kvalificering, klassificering, hantering av likvärdighet, val av och överensstämmelse med förfaranden för bedömning av överensstämmelse,
—identifiering av tillämpliga allmänna krav på säkerhet och prestanda samt lösningar för uppfyllande av dessa krav, med beaktande av tillämpliga gemensamma specifikationer och, när sådana har valts, harmoniserade standarder eller andra adekvata lösningar,
—riskhantering i enlighet med avsnitt 3 i bilaga I,
—den kliniska utvärderingen enligt artikel 61 och bilaga XIV, inklusive klinisk uppföljning efter utsläppandet på marknaden,
—lösningar för uppfyllande av tillämpliga specifika krav på konstruktion och tillverkning, inklusive lämplig preklinisk utvärdering, särskilt kraven i kapitel II i bilaga I,
—lösningar för uppfyllande av tillämpliga specifika krav avseende den information som ska lämnas tillsammans med produkten, särskilt kraven i kapitel III i bilaga I,
—de förfaranden för produktidentifiering som utarbetats och hålls uppdaterade på grundval av ritningar, specifikationer eller andra relevanta handlingar under varje skede av tillverkningen, och
—hanteringen av konstruktionsändringar eller ändringar av kvalitetsledningssystemet.
d)Metoderna för verifikation och kvalitetssäkring under tillverkningsskedet, i synnerhet de processer och förfaranden som ska användas, särskilt vad gäller sterilisering, och dess relevanta handlingar.
e)De lämpliga provningar och undersökningar som ska utföras före, under och efter tillverkningen, hur ofta de ska utföras och den provningsutrustning som ska användas. Kalibreringen av provningsutrustningen ska dokumenteras så att det är möjligt att på ett tillfredsställande sätt följa förfarandet.
Dessutom ska tillverkarna ge de anmälda organen tillgång till den tekniska dokumentation som avses i bilagorna
II och III.
2.3Revision
Det anmälda organet ska göra revisioner med avseende på kvalitetsledningssystemet för att avgöra om det motsvarar de krav som avses i avsnitt 2.2. Om tillverkaren använder en harmoniserad standard eller en gemensam specifikation relaterad till kvalitetsledningssystem ska det anmälda organet bedöma överensstämmelsen med dessa standarder eller gemensamma specifikationer. Det anmälda organet ska anta att ett kvalitetsledningssystem som uppfyller de relevanta harmoniserade standarderna eller gemensamma specifika tionerna överensstämmer med kraven i dessa standarder eller gemensamma specifikationer, om det inte finns några bevis på motsatsen.
599
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/148 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
Minst en person i det anmälda organets revisionsgrupp ska ha erfarenhet av bedömning av den berörda tekniken i enlighet med avsnitten 4.3–4.5 i bilaga VII. Vid de tillfällen då sådan erfarenhet inte är omedelbart uppenbar eller tillämplig ska det anmälda organet lämna dokumenterade skäl för denna revisionsgrupps sammansättning. Bedömningsförfarandet ska omfatta en revision på plats vid tillverkarens lokaler och, om så är lämpligt, vid tillverkarens leverantörers och/eller underleverantörers lokaler för att kontrollera tillverkningsprocessen och andra relevanta processer.
När det gäller produkter i klass IIa eller IIb ska bedömningen av kvalitetsledningssystemet dessutom åtföljas av en bedömning av den tekniska dokumentationen för de produkter som valts ut genom ett representativt urval i enlighet med avsnitten 4.4–4.8. När det anmälda organet väljer ut representativa provexemplar ska det beakta den offentliggjorda vägledning som i enlighet med artikel 105 tagits fram av samordningsgruppen för medicintekniska produkter och särskilt hur ny tekniken är, likheter i konstruktion, teknik, tillverknings- och steriliseringsmetoder, det avsedda ändamålet och resultaten av tidigare relevanta bedömningar, t.ex. med avseende på fysikaliska, kemiska, biologiska eller kliniska egenskaper, som har genomförts i enlighet med denna förordning. Det anmälda organet i fråga ska dokumentera skälen för det urval som görs.
Om kvalitetsledningssystemet överensstämmer med de relevanta bestämmelserna i denna förordning ska det anmälda organet utfärda ett EU-intyg för kvalitetsledningssystem. Det anmälda organet ska meddela tillverkaren sitt beslut att utfärda intyget. Beslutet ska innehålla slutsatserna från revisionen och en motiverad rapport.
2.4Tillverkaren i fråga ska underrätta det anmälda organ som har godkänt kvalitetsledningssystemet om varje planerad väsentlig ändring av kvalitetsledningssystemet, eller det produktsortiment som berörs. Det anmälda organet ska bedöma de föreslagna ändringarna, fastställa behovet av ytterligare revisioner och verifiera om kvalitetsledningssystemet efter dessa ändringar fortfarande motsvarar de krav som avses i avsnitt 2.2. Det ska underrätta tillverkaren om sitt beslut, som ska innehålla slutsatserna från bedömningen och i tillämpliga fall slutsatserna från ytterligare revisioner. Godkännandet av en väsentlig ändring av kvalitetsledningssystemet eller det berörda produktsortimentet ska utgöra ett tillägg till EU-intyget för kvalitetsledningssystem.
3.Övervakning som ska tillämpas på produkter i klasserna IIa, IIb och III
3.1Syftet med övervakningen är att säkerställa att tillverkaren på ett riktigt sätt fullgör de skyldigheter som härrör från det godkända kvalitetsledningssystemet.
3.2Tillverkaren ska bemyndiga det anmälda organet att utföra alla nödvändiga granskningar, även revisioner på plats, och ska förse det med all relevant information, framför allt
—dokumentation om tillverkarens kvalitetsledningssystem,
—dokumentation om eventuella resultat och slutsatser från tillämpningen av planen för övervakning av
produkter som släppts ut på marknaden, inklusive planen för klinisk uppföljning efter utsläppandet på marknaden, för ett representativt urval av produkter, och av bestämmelserna om säkerhetsövervakning i artiklarna 87–92,
— de uppgifter som föreskrivs i den del av kvalitetsledningssystemet som rör konstruktionen, t.ex. analysresultat, beräkningar, provningar och valda lösningar när det gäller riskhantering enligt avsnitt 4 i bilaga I,
—de uppgifter som föreskrivs i den del av kvalitetsledningssystemet som rör tillverkningen, t.ex. kvalitetskon trollrapporter, provningsresultat, uppgifter om kalibreringen och rapporter om den berörda personalens kvalifikationer.
3.3Anmälda organ ska med jämna mellanrum, minst var tolfte månad, utföra lämpliga revisioner och bedömningar för att säkerställa att tillverkaren i fråga tillämpar det godkända kvalitetsledningssystemet och planen för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden. Dessa revisioner och bedömningar ska omfatta revisioner på plats vid tillverkarens lokaler och, om så är lämpligt, vid tillverkarens leverantörers och/eller underleverantörers lokaler. Vid sådana revisioner på plats ska det anmälda organet vid behov utföra eller begära provningar för att kontrollera att kvalitetsledningssystemet fungerar väl. Det anmälda organet ska ge tillverkaren en rapport om kontrollrevisionen, och om provning har utförts, en provningsrapport.
3.4Det anmälda organet ska minst en gång vart femte år göra slumpvisa oanmälda revisioner på plats vid tillverkarens anläggning och, om så är lämpligt, vid tillverkarens leverantörers och/eller underleverantörers anläggning, vilka kan kombineras med den regelbundna övervakning som avses i avsnitt 3.3 eller genomföras utöver denna övervakning. Det anmälda organet ska upprätta en plan för sådana oanmälda revisioner på plats, men får inte lämna ut den till tillverkaren.
600
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/149 |
SV | |||
|
|
|
|
I samband med dessa oanmälda revisioner på plats ska det anmälda organet testa ett adekvat urval produkter som tillverkats eller ett adekvat urval från tillverkningsprocessen för att kontrollera att den producerade produkten överensstämmer med den tekniska dokumentationen, med undantag för de produkter som avses i artikel 52.8 andra stycket. Före de oanmälda revisionerna på plats ska det anmälda organet ange de relevanta provtagningskriterierna och provningsförfarandet.
I stället för eller utöver det urval som avses i andra stycket ska det anmälda organet ta prover på produkter som finns på marknaden för att kontrollera att den tillverkade produkten överensstämmer med den tekniska dokumentationen, med undantag för de produkter som avses i artikel 52.8 andra stycket. Innan urvalet görs ska det anmälda organet i fråga ange de relevanta provtagningskriterierna och provningsförfarandet.
Det anmälda organet ska ge tillverkaren i fråga en rapport om revisionen på plats, som i tillämpliga fall ska innehålla resultaten av stickprovtestet.
3.5När det gäller produkter i klasserna IIa och IIb ska övervakningen också innehålla en bedömning av den tekniska dokumentation som avses i avsnitten 4.4–4.8 för den eller de berörda produkterna, på grundval av ytterligare representativa urval som gjorts i enlighet med de skäl som det anmälda organet dokumenterat i enlighet med avsnitt 2.3 andra stycket.
När det gäller produkter i klass III ska övervakningen också innehålla ett test av de godkända delar och/eller material som är avgörande för produktens integritet, inklusive, om så är lämpligt, en kontroll av att mängden producerade eller inköpta delar och/eller material överensstämmer med mängden färdiga produkter.
3.6Det anmälda organet ska säkerställa att övervakningsgruppen är sammansatt på ett sådant sätt att den har tillräcklig erfarenhet av att utvärdera berörda produkter, system och processer och kontinuerligt förhåller sig objektiv och neutral; bland annat ska medlemmarna i övervakningsgruppen bytas ut med lämpliga mellanrum. Som generell regel gäller att en huvudinspektör varken får leda eller närvara vid revisioner av samma tillverkare längre än tre år i sträck.
3.7Om det anmälda organet konstaterar en skillnad mellan det urval som tagits från producerade produkter eller marknaden och de specifikationer som anges i den tekniska dokumentationen eller den godkända konstruktionen, ska organet tillfälligt eller slutgiltigt återkalla det berörda intyget eller begränsa det.
KAPITEL II
BEDÖMNING AV DEN TEKNISKA DOKUMENTATIONEN
4.Bedömning av den tekniska dokumentationen, tillämplig på produkter i klasserna III och IIb enligt artikel 52.4 andra stycket
4.1Förutom de skyldigheter som fastställs i avsnitt 2 ska tillverkarna ansöka om en bedömning av den tekniska dokumentationen hos det anmälda organet för den produkt de planerar att släppa ut på marknaden eller ta i bruk och som omfattas av det kvalitetsledningssystem som avses i avsnitt 2.
4.2I ansökan ska den berörda produktens konstruktion, tillverkning och prestanda beskrivas. Ansökan ska innehålla den tekniska dokumentation som avses i bilagorna II och III.
4.3Det anmälda organet ska granska ansökan med hjälp av sin personal som ska ha dokumenterad kunskap om och erfarenhet av den berörda tekniken och dess kliniska tillämpning. Det anmälda organet får kräva att ansökan kompletteras genom att ytterligare provningar görs eller genom att kräva ytterligare bevis för att det ska gå att bedöma om produkten överensstämmer med relevanta krav i denna förordning. Det anmälda organet ska genomföra tillfredsställande fysiska tester eller laboratorietester avseende produkten eller begära att tillverkaren genomför sådana tester.
4.4Det anmälda organet ska granska den kliniska evidens som tillverkaren har lagt fram i den kliniska utvärderings rapporten och den därtill hörande kliniska utvärdering som utförts. Det anmälda organet ska för denna granskning använda anställda produktgranskare med tillräcklig klinisk expertis och, om nödvändigt, extern klinisk expertis med direkt och aktuell erfarenhet av den berörda produkten eller det kliniska tillstånd vid vilket den används.
601
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/150 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
4.5Under omständigheter när den kliniska evidensen helt eller delvis bygger på data från produkter som påstås vara likvärdiga med den produkt som bedöms ska det anmälda organet, med beaktande av faktorer såsom nya indikationer och innovation och med hjälp av sådana uppgifter, bedöma om detta tillvägagångssätt är ändamålsenligt. Det anmälda organet ska tydligt dokumentera sina slutsatser om den påstådda likvärdigheten och om relevansen av och lämpligheten hos uppgifterna för att påvisa överensstämmelse med kraven. För alla produktegenskaper som tillverkaren påstår vara innovativa eller för nya indikationer ska det anmälda organet bedöma i vilken utsträckning specifika påståenden stöds av specifika prekliniska och kliniska data samt riskanalys.
4.6Det anmälda organet ska kontrollera att den kliniska evidensen och den kliniska utvärderingen är adekvata, och ska verifiera tillverkarens slutsatser om överensstämmelse med de relevanta allmänna kraven på säkerhet och prestanda. Denna kontroll ska omfatta överväganden om huruvida bedömningen och hanteringen av nytta/ riskbestämningen, riskhanteringen, bruksanvisningarna, användarutbildningen och tillverkarens plan för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden är adekvata, och i tillämpliga fall innefatta en granskning av behovet och lämpligheten av den föreslagna kliniska uppföljningsplanen efter utsläppandet på marknaden.
4.7Det anmälda organet ska, med utgångspunkt i sin bedömning av den kliniska evidensen, överväga den kliniska utvärderingen och nytta/riskbestämningen och om det behövs specifika milstolpar som gör det möjligt för det anmälda organet att granska uppdateringar av den kliniska evidens som härrör från uppgifterna från övervakningen av produkter som släppts ut på marknaden och den kliniska uppföljningen efter utsläppandet på marknaden.
4.8Det anmälda organet ska tydligt dokumentera resultatet av sin bedömning i bedömningsrapporten om klinisk utvärdering.
4.9Det anmälda organet ska lämna en rapport till tillverkaren om bedömningen av den tekniska dokumentationen, inklusive en bedömningsrapport om klinisk utvärdering. Om produkten överensstämmer med de relevanta bestämmelserna i denna förordning ska det anmälda organet utfärda ett EU-intyg om bedömning av den tekniska dokumentationen. Intyget ska innehålla de slutsatser som dragits av bedömningen av den tekniska dokumentationen, giltighetsvillkoren för intyget, de uppgifter som behövs för identifiering av den godkända konstruktionen och, i tillämpliga fall, en beskrivning av produktens avsedda ändamål.
4.10Ändringar av en godkänd produkt ska kräva godkännande av det anmälda organ som utfärdade EU-intyget om bedömning av den tekniska dokumentationen när sådana ändringar kan påverka produktens säkerhet och prestanda eller de villkor som föreskrivs för användning av produkten. Om tillverkaren planerar att införa någon av de ovannämnda ändringarna ska denne informera det anmälda organ som utfärdat EU-intyget om bedömning
av den tekniska dokumentationen om detta. Det anmälda organet ska bedöma de planerade ändringarna och avgöra om de planerade ändringarna innebär att det måste göras en ny bedömning av överensstämmelse i enlighet med artikel 52 eller om det räcker att göra ett tillägg till EU-intyget om bedömning av den tekniska dokumentationen. I det senare fallet ska det anmälda organet bedöma ändringarna, underrätta tillverkaren om sitt beslut och, om ändringarna godkänns, göra ett tillägg till EU-intyget om bedömning av den tekniska dokumentationen.
5.Särskilda ytterligare förfaranden
5.1Förfarande för bedömning av särskilda produkter i klasserna III och IIb
a)För implantat i klass III och aktiva produkter i klass IIb som är avsedda för att administrera och/eller avlägsna läkemedel enligt avsnitt 6.4 i bilaga VIII (regel 12) ska det anmälda organet, efter att ha verifierat kvaliteten på de kliniska data som stöder tillverkarens kliniska utvärderingsrapport enligt artikel 61.12, utarbeta en bedömningsrapport om klinisk utvärdering med slutsatser om den kliniska evidens som tillverkaren tillhandahållit, särskilt i fråga om fastställande av nytta/riskbestämningen, denna evidens förenlighet med det avsedda ändamålet, inbegripet den eller de medicinska indikationerna och den plan för klinisk uppföljning efter utsläppandet på marknaden som avses i artikel 10.3 och del B i bilaga XIV.
Det anmälda organet ska översända bedömningsrapporten om klinisk utvärdering, tillsammans med tillverkarens dokumentation om klinisk utvärdering enligt avsnitt 6.1 c och d i bilaga II till kommissionen.
Kommissionen ska omedelbart översända dessa handlingar till den relevanta expertpanel som avses i artikel 106.
b) Det anmälda organet får anmodas lägga fram sina slutsatser enligt led a för den berörda expertpanelen.
602
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/151 |
SV | |||
|
|
|
|
c)Expertpanelen ska, under kommissionens tillsyn, fatta beslut på grundval av samtliga av följande kriterier:
i)Hur nyskapande produkten eller det tillhörande kliniska förfarandet är, och de eventuella större kliniska konsekvenserna eller hälsokonsekvenserna därav.
ii)En påtagligt negativ förändring av nytta/riskförhållandet för en specifik produktkategori eller produktgrupp till följd av vetenskapligt giltiga hälsorisker med avseende på komponenter eller källmaterial eller med avseende på konsekvenserna för hälsan om produkten inte fungerar på avsett sätt.
iii)En betydande ökning av antalet allvarliga tillbud som rapporterats i enlighet med artikel 87 med avseende på en specifik produktkategori eller produktgrupp.
Beslutet ska avse avgivande av ett vetenskapligt yttrande om det anmälda organets bedömningsrapport om klinisk utvärdering som bygger på den kliniska evidens som tillverkaren tillhandahållit, särskilt i fråga om fastställande av nytta/riskbestämningen, förenlighet mellan den evidensen och den eller de medicinska indikationerna och planen för klinisk uppföljning efter utsläppandet på marknaden. Det vetenskapliga yttrandet ska lämnas inom en period om 60 dagar räknat från den dag då de handlingar som avses i led a tas emot från kommissionen. Det ska innefatta skälen till beslutet om att avge ett vetenskapligt yttrande på grundval av kriterierna i leden i, ii och iii. Om den inlämnade informationen inte är tillräcklig för att expertpanelen skulle kunna komma fram till en slutsats ska detta anges i det vetenskapliga yttrandet.
d)Expertpanelen får, under kommissionens tillsyn, på grundval av de kriterier som fastställs i led c besluta att inte avge ett vetenskapligt yttrande och ska i så fall informera det anmälda organet så snart som möjligt och under alla omständigheter inom 21 dagar efter mottagandet av de handlingar som avses i led a från kommissionen. Expertpanelen ska inom denna tidsfrist informera det anmälda organet och kommissionen om skälen till sitt beslut, varefter det anmälda organet får gå vidare med certifieringsförfarandet för den produkten.
e)Expertpanelen ska inom 21 dagar efter mottagandet av handlingarna från kommissionen underrätta kommissionen, via Eudamed, om huruvida den har för avsikt att avge ett vetenskapligt yttrande i enlighet med led c eller huruvida den har för avsikt att inte avge ett vetenskapligt yttrande i enlighet med led d.
f)Om inget yttrande har avgetts inom en period om 60 dagar får det anmälda organet gå vidare med certifier ingsförfarandet för produkten i fråga.
g)Det anmälda organet ska ta vederbörlig hänsyn till de synpunkter som framförts i expertpanelens vetenskapliga yttrande. Om expertpanelen finner att den kliniska evidensen inte är tillräcklig eller annars föranleder allvarlig oro i fråga om nytta/riskbestämningen, förenlighet mellan evidensen och det avsedda ändamålet, inbegripet den eller de medicinska indikationerna, och med planen för klinisk uppföljning efter utsläppandet på marknaden, ska det anmälda organet vid behov råda tillverkaren att begränsa produktens avsedda ändamål till vissa patientgrupper eller vissa medicinska indikationer och/eller begränsa intygets giltighetsperiod, genomföra särskilda kliniska uppföljningsstudier efter utsläppande på marknaden, anpassa bruksanvisningen eller sammanfattningen av säkerhet och prestanda eller på lämpligt sätt införa andra begränsningar i sin rapport om bedömning av överensstämmelse. Om det anmälda organet inte har följt expertpanelens råd ska det lämna en fullständig motivering i sin rapport om bedömning av överensstämmelse och kommissionen ska utan att det påverkar tillämpningen av artikel 109 göra både expertpanelens vetenskapliga yttrande och det anmälda organets skriftliga motivering offentligt tillgängliga via Eudamed.
h)Kommissionen ska, efter samråd med medlemsstaterna och relevanta vetenskapliga experter, tillhandahålla vägledning till expertpanelerna för en enhetlig tolkning av kriterierna i led c före den 26 maj 2020.
5.2Förfarande i fråga om produkter som innehåller en läkemedelssubstans
a)Om en produkt som en integrerad del innehåller en substans som, när den används separat, kan betraktas som ett läkemedel enligt definitionen i artikel 1.2 i direktiv 2001/83/EG, inklusive ett läkemedel som härrör från blod eller plasma från människa, och som har en verkan som understöder produktens verkan, ska substansens kvalitet, säkerhet och lämplighet kontrolleras i enlighet med de metoder som anges i bilaga I till direktiv 2001/83/EG.
603
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/152 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
b)Innan det anmälda organet utfärdar ett EU-intyg om bedömning av teknisk dokumentation ska det, efter att ha verifierat substansens lämplighet som en del av produkten och med beaktande av produktens avsedda ändamål, begära ett vetenskapligt yttrande från en av de behöriga myndigheter som utsetts av medlemsstaterna i enlighet med direktiv 2001/83/EG eller från EMA (nedan kallade den hörda läkemedelsmyn digheten – beroende på vilken myndighet som har hörts inom ramen för detta led) om substansens kvalitet och säkerhet samt om nyttan eller risken med att substansen integreras i produkten. Om produkten innehåller derivat av blod eller plasma från människa eller en substans som, när den används separat, kan betraktas som ett läkemedel som uteslutande omfattas av bilagan till förordning (EG) nr 726/2004 ska det anmälda organet begära ett yttrande från EMA.
c)I yttrandet ska den hörda läkemedelsmyndigheten beakta tillverkningsprocessen och uppgifterna om nyttan av att substansen integreras i produkten enligt det anmälda organets bedömning.
d)Den hörda läkemedelsmyndigheten ska förelägga det anmälda organet sitt yttrande senast 210 dagar efter att all den dokumentation som krävs mottagits.
e)Det vetenskapliga yttrandet från den hörda läkemedelsmyndigheten, och eventuella uppdateringar av det yttrandet, ska införas i det anmälda organets dokumentation om produkten. Det anmälda organet ska när det fattar sitt beslut ta vederbörlig hänsyn till de synpunkter som framförts i det vetenskapliga yttrandet. Det anmälda organet får inte utfärda ett intyg om det vetenskapliga yttrandet är negativt och ska underrätta den hörda läkemedelsmyndigheten om sitt slutliga beslut.
f)Innan någon ändring görs beträffande en understödjande substans som ingår i en produkt, i synnerhet beträffande dess tillverkningsprocess, ska tillverkaren underrätta det anmälda organet om ändringarna. Det anmälda organet ska begära ett yttrande från den hörda läkemedelsmyndigheten, för att bekräfta att den understödjande substansens kvalitet och säkerhet förblir oförändrad. Den hörda läkemedelsmyndigheten ska beakta uppgifterna om nyttan av att substansen integreras i produkten enligt det anmälda organets bedömning, för att säkerställa att ändringarna inte har några negativa konsekvenser i fråga om den tidigare fastställda risken eller nyttan med integreringen av substansen i produkten. Den hörda läkemedelsmyndigheten ska yttra sig senast 60 dagar efter att ha mottagit all den giltiga dokumentation som krävs om ändringarna. Det anmälda organet får inte göra något tillägg till EU-intyget om bedömning av teknisk dokumentation om det vetenskapliga yttrande som lämnats av den hörda läkemedelsmyndigheten är negativt. Det anmälda organet ska underrätta den hörda läkemedelsmyndigheten om sitt slutliga beslut.
g)När den hörda läkemedelsmyndigheten får sådana uppgifter om den understödjande substansen som skulle kunna få konsekvenser i fråga om den tidigare fastställda risken eller nyttan med integreringen av substansen i produkten, ska den råda det anmälda organet om huruvida dessa uppgifter har konsekvenser i fråga om den tidigare fastställda risken eller nyttan med integreringen av substansen i produkten. Det anmälda organet ska beakta det rådet vid omprövningen av sin bedömning av förfarandet för bedömning av överensstämmelse.
5.3Förfarande i fråga om produkter som tillverkas med användning eller genom integrering av vävnader eller celler av mänskligt eller animaliskt ursprung eller derivat därav som är icke-viabla eller har gjorts icke-viabla
5.3.1Vävnader eller celler av mänskligt ursprung eller derivat därav
a)I fråga om produkter som tillverkas av sådana derivat av vävnader eller celler från människa som omfattas av denna förordning i enlighet med artikel 1.6 g och i fråga om produkter vilka som en integrerad del innehåller vävnader eller celler från människa eller derivat därav som omfattas av direktiv 2004/23/EG med en verkan som understöder produktens verkan, ska det anmälda organet, innan det utfärdar ett EU-intyg om bedömning av teknisk dokumentation, begära ett vetenskapligt yttrande av en av de behöriga myndigheter som utsetts av medlemsstaterna i enlighet med direktiv 2004/23/EG (behörig myndighet för mänskliga vävnader och celler) om aspekter som rör donation, tillvaratagande och kontroll av vävnader eller celler från människa eller derivat därav. Det anmälda organet ska lägga fram en sammanfattning av den preliminära bedömningen av överensstämmelse, som bl.a. ska innehålla information om dessa mänskliga vävnaders eller cellers icke-viabla tillstånd, donation, tillvaratagande och provning samt risken eller nyttan med att vävnaderna eller cellerna från människa eller derivat därav integreras i produkten.
604
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/153 |
SV | |||
|
|
|
|
b)Senast 120 dagar efter att ha mottagit all dokumentation som krävs ska den behöriga myndigheten för mänskliga vävnader och celler avge sitt yttrande för det anmälda organet.
c)Det vetenskapliga yttrandet från den behöriga myndigheten för mänskliga vävnader och celler, och eventuella uppdateringar, ska införas i det anmälda organets dokumentation om produkten. Det anmälda organet ska när det fattar sitt beslut ta vederbörlig hänsyn till de synpunkter som framförts i det vetenskapliga yttrandet från den behöriga myndigheten för mänskliga vävnader och celler. Det anmälda organet får inte utfärda något intyg om det vetenskapliga yttrandet är negativt. Det ska underrätta den berörda myndigheten för mänskliga vävnader och celler om sitt slutliga beslut.
d)Innan det görs några ändringar med avseende på icke-viabla vävnader eller celler från människa eller derivat därav som integrerats i en produkt, i synnerhet beträffande donation, kontroll och tillvaratagande av dem, ska tillverkaren underrätta det anmälda organet om de avsedda ändringarna. Det anmälda organet ska samråda med den myndighet som var med i det inledande samrådet, för att bekräfta att kvalitet och säkerhet upprätthålls för vävnader eller celler från människa eller derivat därav som integrerats i produkten. Den berörda behöriga myndigheten för mänskliga vävnader och celler ska beakta uppgifterna om nyttan av att vävnader eller celler från människa eller derivat därav integreras i produkten enligt det anmälda organets bedömning för att säkerställa att ändringarna inte har några negativa konsekvenser i fråga om det etablerade nytta/riskförhållandet med tillsatsen av vävnader eller celler från människa eller derivat därav i produkten. Den ska avge sitt yttrande senast 60 dagar efter att ha mottagit all dokumentation som krävs om de avsedda ändringarna. Det anmälda organet får inte göra något tillägg till EU-intyget om bedömning av teknisk dokumentation om det vetenskapliga yttrandet är negativt och ska underrätta den berörda myndigheten för mänskliga vävnader och celler om sitt slutliga beslut.
5.3.2Vävnader eller celler av animaliskt ursprung och derivat därav
För produkter som tillverkas med hjälp av animalisk vävnad som görs icke-viabel eller med hjälp av icke-viabla produkter som härrör från animalisk vävnad enligt kommissionens förordning (EU) nr 722/2012 ska det anmälda organet tillämpa de särskilda krav som fastställs i den förordningen.
5.4Förfarande för produkter som består av substanser eller kombinationer av substanser som absorberas av eller sprids lokalt i människokroppen
a)Kvalitet och säkerhet hos de produkter som består av substanser eller kombinationer av substanser som är avsedda att föras in i människokroppen via en kroppsöppning eller användas på hud och som absorberas av eller sprids lokalt i människokroppen ska kontrolleras om så är tillämpligt och endast med avseende på de krav som inte omfattas av denna förordning, i enlighet med de relevanta kraven i bilaga I till direktiv 2001/83/EG för utvärdering av absorption, distribution, metabolism, utsöndring, lokal tolerans, toxicitet, interaktion med andra produkter, läkemedel eller andra substanser och potential för biverkningar.
b)Dessutom ska det anmälda organet, för produkter, eller deras nedbrytningsprodukter, som absorberas systemiskt i människokroppen för att uppfylla avsett ändamål, begära ett vetenskapligt yttrande från den hörda läkemedelsmyndigheten (myndighet som utsetts av medlemsstaterna i enlighet med direktiv 2001/83/EG eller från EMA) om huruvida produkten överensstämmer med relevanta krav i bilaga I till direktiv 2001/83/EG.
c)Yttrandet från den hörda läkemedelsmyndigheten ska upprättas inom 150 dagar efter mottagandet av all den dokumentation som krävs.
d)Det vetenskapliga yttrandet från den hörda läkemedelsmyndigheten, och alla eventuella uppdateringar, ska införas i det anmälda organets dokumentation om produkten. Det anmälda organet ska när det fattar sitt beslut ta vederbörlig hänsyn till de synpunkter som framförts i yttrandet och ska underrätta den hörda läkemedelsmyndigheten om sitt slutliga beslut.
6.Kontroll av satser i fråga om produkter vilka som en integrerad del innehåller en läkemedelssubstans som, om den används separat, skulle betraktas som ett läkemedel som härrör från blod eller plasma från människa enligt artikel 1.8
Efter tillverkning av en sats av sådana produkter vilka som en integrerad del innehåller en läkemedelssubstans som, om den används separat, skulle betraktas som ett läkemedel som härrör från blod eller plasma från
605
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/154 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
människa enligt artikel 1.8 första stycket, ska tillverkaren informera det anmälda organet om att denna produktsats frisläpps samt till det anmälda organet skicka det officiella intyget om frisläppande av satsen av derivat av blod eller plasma från människa som används i produkten; intyget ska vara utfärdat av en medlemsstats laboratorium eller av ett laboratorium som har utsetts av en medlemsstat för detta ändamål i enlighet med artikel 114.2 i direktiv 2001/83/EG.
KAPITEL III
ADMINISTRATIVA BESTÄMMELSER
7.Tillverkaren eller, om tillverkaren inte har något säte i en medlemsstat, dennes auktoriserade representant ska hålla följande handlingar tillgängliga för de behöriga myndigheterna under minst tio år, och för implantat minst
15 år, efter att den sista produkten har släppts ut på marknaden:
—EU-försäkran om överensstämmelse.
—Den dokumentation som avses i avsnitt 2.1 femte strecksatsen, särskilt uppgifter och protokoll från de förfaranden som avses i avsnitt 2.2 andra stycket c.
—Information om de ändringar som avses i avsnitt 2.4.
—Den dokumentation som avses i avsnitt 4.2.
—De beslut och rapporter från det anmälda organet som avses i denna bilaga.
8.Varje medlemsstat ska kräva att den dokumentation som avses i avsnitt 7 hålls tillgänglig för de behöriga myndigheterna under den tid som anges i det avsnittet för den händelse att en tillverkare, eller tillverkarens auktoriserade representant, som är etablerad på medlemsstatens territorium går i konkurs eller upphör med verksamheten innan denna tid har löpt ut.
606
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/155 |
SV | |||
|
|
|
|
BILAGA X
BEDÖMNING AV ÖVERENSSTÄMMELSE SOM GRUNDAR SIG PÅ TYPKONTROLL
1.EU-typkontroll är det förfarande varigenom ett anmält organ försäkrar sig om och intygar att en produkt, inbegripet dess tekniska dokumentation och relevanta livscykelprocesser och ett motsvarande representativt urval av de planerade producerade produkterna, uppfyller de tillämpliga bestämmelserna i denna förordning.
2.Ansökan
Tillverkaren ska lämna in en ansökan för bedömning till ett anmält organ. Ansökan ska innehålla
—tillverkarens namn och adress till dess säte och, om ansökan lämnas in av tillverkarens auktoriserade representant, den auktoriserade representantens namn och adress till dess säte,
—den tekniska dokumentation som avses i bilagorna II och III; sökanden ska ställa ett representativt urval från de planerade producerade produkterna (nedan kallade typ), till det anmälda organets förfogande; det anmälda organet får vid behov begära andra urval, och
—en skriftlig försäkran om att ingen ansökan för samma typ har lämnats till något annat anmält organ, eller information om huruvida det tidigare har lämnats in en ansökan för samma typ som avslagits av ett annat anmält organ eller som dragits tillbaka av tillverkaren eller dess auktoriserade representant innan det andra anmälda organet gjort sin slutliga bedömning.
3.Bedömning
Det anmälda organet ska
a)granska ansökan med hjälp av sin personal med dokumenterad kunskap om och erfarenhet av den berörda tekniken och dess kliniska tillämpning; det anmälda organet får kräva att ansökan kompletteras med ytterligare provningar, eller begära att ytterligare bevis lämnas för att det ska gå att bedöma om produkten överensstämmer med relevanta krav i denna förordning; det anmälda organet ska genomföra tillfredsställande fysiska tester eller laboratorietester avseende produkten eller begära att tillverkaren genomför sådana tester,
b)granska och bedöma den tekniska dokumentationen med avseende på uppfyllandet av de krav i denna förordning som är tillämpliga på produkten och kontrollera att typen har tillverkats i överensstämmelse med denna dokumentation; det ska också registrera de enheter som har konstruerats i överensstämmelse med tillämpliga standarder som avses i artikel 8 eller med tillämpliga gemensamma specifikationer, och registrera de enheter vars konstruktion inte baserats på relevanta standarder enligt artikel 8 eller på relevanta gemensamma standarder,
c)granska den kliniska evidens som tillverkaren har lagt fram i den kliniska utvärderingsrapporten enligt avsnitt 4
ibilaga XIV; det anmälda organet ska för denna granskning använda anställda produktgranskare med tillräcklig klinisk expertis och, om nödvändigt, använda extern klinisk expertis med direkt och aktuell erfarenhet av produkten i fråga eller det kliniska tillstånd vid vilket den används,
d)när den kliniska evidensen helt eller delvis bygger på data från produkter som påstås likna eller vara likvärdiga med den produkt som bedöms, bedöma om sådana data är ändamålsenliga, med beaktande av faktorer såsom nya indikationer och innovation; det anmälda organet ska tydligt dokumentera sina slutsatser om den påstådda likvärdigheten och om relevansen av och lämpligheten hos uppgifterna för att påvisa överensstämmelse med kraven,
e)tydligt dokumentera resultatet av sin bedömning i en bedömningsrapport om preklinisk och klinisk utvärdering som en del av rapporten om EU-typintyg enligt led i,
f)utföra eller låta utföra lämpliga bedömningar och fysiska tester eller laboratorietester som är nödvändiga för att kontrollera huruvida de lösningar som tillverkaren valt uppfyller de allmänna kraven på säkerhet och prestanda
idenna förordning, om de standarder som avses i artikel 8 eller de gemensamma specifikationerna inte har tillämpats; om produkten måste kopplas till en eller flera andra produkter för att fungera på avsett sätt ska det bevisas att den överensstämmer med de allmänna kraven på säkerhet och prestanda när den är kopplad till någon eller några sådana produkter som har de egenskaper tillverkaren angett,
607
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/156 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
g)utföra eller låta utföra lämpliga bedömningar och fysiska tester eller laboratorietester som är nödvändiga för att kontrollera om tillverkaren, då denne har valt att tillämpa de relevanta harmoniserade standarderna, verkligen har gjort detta,
h)i samråd med sökanden bestämma var de nödvändiga bedömningarna och provningarna ska utföras, och
i)utarbeta en rapport om EU-typintyg avseende resultaten av de bedömningar och tester som utförts enligt leden a–g.
4.Intyg
Om typen överensstämmer med denna förordning ska det anmälda organet utfärda ett EU-typintyg. Intyget ska innehålla tillverkarens namn och adress, slutsatserna av bedömningen av typkontroller, giltighetsvillkoren för intyget och de uppgifter som krävs för att identifiera den godkända typen. Intyget ska upprättas i enlighet med bilaga XII. De relevanta delarna av dokumentationen ska bifogas intyget och en kopia ska behållas av det anmälda organet.
5.Ändringar av typ
5.1Sökanden ska informera det anmälda organ som utfärdat EU-typintyget om varje planerad ändring av den godkända typen eller av dess avsedda ändamål och användningsförhållanden.
5.2Ändringar av en godkänd produkt, inbegripet begränsningar av dess avsedda ändamål och användningsförhållanden, kräver godkännande från det anmälda organ som utfärdade EU-typintyget, om sådana ändringar kan påverka överensstämmelsen med de allmänna kraven på säkerhet och prestanda eller med de villkor som föreskrivits för produktens användning. Det anmälda organet ska granska de planerade ändringarna, underrätta tillverkaren om sitt beslut och ge tillverkaren ett tillägg till rapporten om EU-typintyg. Alla godkännanden av ändringar av den godkända typen ska vara utformade som ett tillägg till EU-typintyget.
5.3Ändringar av den godkända produktens avsedda ändamål och användningsförhållanden, med undantag av begränsningar av det avsedda ändamålet och de avsedda användningsförhållandena, ska innebära att en ny ansökan om bedömning av överensstämmelse måste göras.
6.Särskilda ytterligare förfaranden
Avsnitt 5 i bilaga IX ska tillämpas med det förbehållet att hänvisningar till ett EU-intyg om bedömning av teknisk dokumentation ska betraktas som hänvisningar till ett EU-typintyg.
7.Administrativa bestämmelser
Tillverkaren eller, om tillverkaren inte har något säte i en medlemsstat, dennes auktoriserade representant ska hålla följande handlingar tillgängliga för de behöriga myndigheterna under minst tio år, och för implantat minst 15 år, efter att den sista produkten har släppts ut på marknaden:
—Den dokumentation som avses i avsnitt 2 andra strecksatsen.
—Information om de ändringar som avses i avsnitt 5.
—Kopior av EU-typintygen, de vetenskapliga yttrandena och rapporterna samt tillägg till/kompletteringar av dessa. Avsnitt 8 i bilaga IX ska tillämpas.
608
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/157 |
SV | |||
|
|
|
|
BILAGA XI
BEDÖMNING AV ÖVERENSSTÄMMELSE SOM GRUNDAR SIG PÅ KONTROLL AV PRODUKTENS
ÖVERENSSTÄMMELSE
1.Syftet med en bedömning av överensstämmelse som grundar sig på kontroll av produktens överensstämmelse är att säkerställa att produkterna överensstämmer med den typ för vilken EU-typintyget har utfärdats och att de är förenliga med de tillämpliga bestämmelserna i denna förordning.
2.Om ett EU-typintyg har utfärdats i enlighet med bilaga X får tillverkaren antingen tillämpa förfarandet i del A (kvalitetssäkring av produktionen) eller förfarandet i del B (typkontroll) i den här bilagan.
3.Genom undantag från avsnitten 1 och 2 ovan får förfarandena i denna bilaga kombinerade med utarbetandet av teknisk dokumentation enligt bilagorna II och III även tillämpas av tillverkare av produkter i klass IIa.
DEL A
KVALITETSSÄKRING AV PRODUKTION
4.Tillverkaren ska säkerställa att det kvalitetsledningssystem införs som godkänts för tillverkningen av de produkterna i fråga, utföra den slutkontroll som anges i avsnitt 6 samt vara underkastad sådan övervakning som avses i avsnitt 7.
5.När tillverkaren fullgör skyldigheterna i avsnitt 4 ska denne upprätta och bevara en EU-försäkran om överensstämmelse i enlighet med artikel 19 och bilaga IV för den produkt som bedömningen av överensstämmelse gäller. Genom att utfärda en EU-försäkran om överensstämmelse ska tillverkaren anses säkerställa och försäkra att den berörda produkten överensstämmer med den typ som beskrivs i EU-typintyget och uppfyller de krav i denna förordning som är tillämpliga på produkten.
6.Kvalitetsledningssystem
6.1Tillverkaren ska ansöka hos ett anmält organ om att få sitt kvalitetsledningssystem bedömt. Ansökan ska innehålla följande:
—Alla delar som förtecknas i avsnitt 2.1 i bilaga IX.
—Den tekniska dokumentationen enligt bilagorna II och III för de godkända typerna.
—En kopia av det EU-typintyg som avses i avsnitt 4 i bilaga X. Om samma anmälda organ som ansökan lämnades till har utfärdat EU-typintygen ska en hänvisning till den tekniska dokumentationen och dess uppdateringar och de utfärdade intygen också finnas med i ansökan.
6.2Genomförandet av kvalitetsledningssystemet ska säkerställa överensstämmelse med den typ som beskrivs i EU- typintyget och med de bestämmelser i denna förordning som är tillämpliga på produkten i varje led. Alla de faktorer, krav och bestämmelser som tillverkaren tar hänsyn till genom sitt kvalitetsledningssystem ska dokumenteras på ett systematiskt och metodiskt sätt i form av en kvalitetsmanual och skriftliga riktlinjer och förfaranden, till exempel kvalitetsprogram, kvalitetsplaner och kvalitetsdokument.
Den dokumentationen ska framför allt inkludera en fullgod beskrivning av alla delar som förtecknas i avsnitt 2.2 a, b, d och e i bilaga IX.
6.3Avsnitt 2.3 första och andra stycket i bilaga IX ska tillämpas.
Om kvalitetsledningssystemet säkerställer att produkterna överensstämmer med den typ som beskrivs i EU- typintyget och är förenligt med de tillämpliga bestämmelserna i denna förordning ska det anmälda organet utfärda ett EU-intyg om kvalitetssäkring. Det anmälda organet ska meddela tillverkaren sitt beslut att utfärda intyget. Beslutet ska innehålla slutsatserna av det anmälda organets revision och en motiverad bedömning.
609
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/158 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
6.4Avsnitt 2.4 i bilaga IX ska tillämpas.
7.Granskning
Avsnitten 3.1, 3.2 första, andra och fjärde strecksatsen, 3.3, 3.4, 3.6 och 3.7 i bilaga IX ska tillämpas.
När det gäller produkter i klass III ska granskningen också innehålla en kontroll av att mängden producerat eller inköpt råmaterial eller viktiga komponenter som godkänts för typen överensstämmer med mängden färdiga produkter.
8.Kontroll av satser i fråga om produkter vilka som en integrerad del innehåller en läkemedelssubstans som, om den används separat, skulle betraktas som ett läkemedel som härrör från blod eller plasma från människa enligt artikel 1.8.
Efter tillverkning av en sats av sådana produkter vilka som en integrerad del innehåller en läkemedelssubstans som, om den används separat, skulle betraktas som ett läkemedel som härrör från blod eller plasma från människa enligt artikel 1.8 första stycket, ska tillverkaren informera det anmälda organet om att denna produktsats frisläpps samt skicka det anmälda organet det officiella intyget om frisläppande av satsen av derivat av blod eller plasma från människa som används i produkten; intyget ska vara utfärdat av en medlemsstats laboratorium eller av ett laboratorium som har utsetts av en medlemsstat för detta ändamål i enlighet med artikel 114.2 i direktiv 2001/83/EG.
9.Administrativa bestämmelser
Tillverkaren eller, om tillverkaren inte har något säte i en medlemsstat, dennes auktoriserade representant ska hålla följande handlingar tillgängliga för de behöriga myndigheterna under minst tio år, och för implantat minst 15 år, efter att den sista produkten har släppts ut på marknaden:
—EU-försäkran om överensstämmelse.
—Den dokumentation som avses i avsnitt 2.1 femte strecksatsen i bilaga IX.
—Den dokumentation som avses i avsnitt 2.1 åttonde strecksatsen i bilaga IX, inklusive det EU-typintyg som avses i bilaga X.
—Information om de ändringar som avses i avsnitt 2.4 i bilaga IX.
—De beslut och rapporter från det anmälda organet som avses i avsnitten 2.3, 3.3 och 3.4 i bilaga IX.
Avsnitt 8 i bilaga IX ska tillämpas.
10.Tillämpning på produkter i klass IIa
10.1Med undantag från avsnitt 5 ska tillverkaren genom EU-försäkran om överensstämmelse anses säkerställa och försäkra att de berörda produkterna i klass IIa är tillverkade i överensstämmelse med den tekniska dokumentation som avses i bilagorna II och III och uppfyller de tillämpliga kraven i denna förordning.
10.2I fråga om produkter i klass IIa ska det anmälda organet som en del av den bedömning som avses i avsnitt 6.3 bedöma huruvida den tekniska dokumentationen enligt bilagorna II och III för de produkter som valts ut som ett representativt urval överensstämmer med denna förordning.
När det anmälda organet väljer ut ett representativt urval av produkter ska det beakta hur ny tekniken är, likheter i konstruktion, teknik, tillverknings- och steriliseringsmetoder, den avsedda användningen och resultaten av tidigare relevanta bedömningar (t.ex. med avseende på fysikaliska, kemiska, biologiska eller kliniska egenskaper) som har genomförts i enlighet med denna förordning. Det anmälda organet ska dokumentera skälen för detta urval av produkter.
610
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/159 |
SV | |||
|
|
|
|
10.3Om bedömningen i enlighet med avsnitt 10.2 bekräftar att de berörda produkterna i klass IIa överensstämmer med den tekniska dokumentation som avses i bilagorna II och III och uppfyller de tillämpliga kraven i denna förordning, ska det anmälda organet utfärda ett intyg i enlighet med denna del i denna bilaga.
10.4Ytterligare urval av produkter än det som gjordes för den ursprungliga bedömningen av överensstämmelse ska bedömas av det anmälda organet som en del av den övervakning som avses i avsnitt 7.
10.5Med undantag av avsnitt 6 ska tillverkaren eller dennes auktoriserade representant hålla följande handlingar tillgängliga för de behöriga myndigheterna under minst tio år efter att den sista produkten har släppts ut på marknaden:
—EU-försäkran om överensstämmelse.
—Den tekniska dokumentation som avses i bilagorna II och III.
—Det intyg som avses i avsnitt 10.3.
Avsnitt 8 i bilaga IX ska tillämpas.
DEL B
TYPKONTROLL
11.Typkontroll ska förstås som det förfarande genom vilket tillverkaren, efter att ha undersökt varje tillverkad produkt och genom att utfärda en EU-försäkran om överensstämmelse i enlighet med artikel 19 och bilaga IV, ska anses säkerställa och försäkra att de produkter som underkastats det förfarande som anges i avsnitten 14 och 15 överensstämmer med den typ som beskrivs i EU-typintyget och uppfyller de tillämpliga kraven i denna förordning.
12.Tillverkaren ska vidta alla åtgärder som krävs för att säkerställa att tillverkningsprocessen leder till att
produkterna överensstämmer med den typ som beskrivs i EU-typintyget och uppfyller de tillämpliga kraven i denna förordning. Innan tillverkningen påbörjas ska tillverkaren utarbeta dokumentation som definierar tillverk ningsprocessen, vid behov särskilt i fråga om sterilisering, tillsammans med alla de rutinmässiga, i förväg fastställda förfaranden som ska tillämpas för att tillförsäkra homogenitet i produktionen och, i förekommande fall, produkternas överensstämmelse med den typ som beskrivs i EU-typintyget och med de tillämpliga kraven i denna förordning.
I fråga om produkter som släpps ut på marknaden i sterilt skick ska tillverkaren dessutom tillämpa bestämmelserna i avsnitten 6 och 7 enbart på de delar av tillverkningsprocessen som är utformade för att säkerställa och bevara steriliteten.
13.Tillverkaren ska åta sig att upprätta och uppdatera en plan för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden, inklusive en plan för klinisk uppföljning efter utsläppandet på marknaden, och de förfaranden som säkerställer att tillverkarens skyldigheter som följer av bestämmelserna om säkerhetsövervakning samt systemet för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden i kapitel VII fullgörs.
14.Det anmälda organet ska utföra lämpliga undersökningar och provningar för att kontrollera att produkten uppfyller kraven i förordningen, genom undersökning och provning av varje produkt enligt avsnitt 15.
De ovannämnda undersökningar och provningar som avses i första stycket i detta avsnitt är inte tillämpliga på de delar av tillverkningsprocessen som är utformade för att säkerställa steriliteten.
15.Kontroll genom granskning och provning av varje produkt
15.1 Varje produkt ska undersökas individuellt, och de lämpliga fysiska tester eller laboratorietester som definieras i den eller de relevanta standarder som avses i artikel 8 eller likvärdiga provningar och bedömningar ska utföras för att vid behov kontrollera att produkterna överensstämmer med den typ som beskrivs i EU-typintyget och med de tillämpliga kraven i denna förordning.
611
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/160 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
15.2Det anmälda organet ska anbringa eller låta anbringa sitt identifieringsnummer på varje godkänd produkt och ska utfärda ett EU-intyg om typkontroll för de genomförda provningarna och bedömningarna.
16.Kontroll av satser i fråga om produkter vilka som en integrerad del innehåller en läkemedelssubstans som, om den används separat, skulle betraktas som ett läkemedel som härrör från blod eller plasma från människa enligt artikel 1.8.
Efter tillverkning av en sats av sådana produkter vilka som en integrerad del innehåller en läkemedelssubstans som, om den används separat, skulle betraktas som ett läkemedel som härrör från blod eller plasma från människa enligt artikel 1.8 första stycket, ska tillverkaren informera det anmälda organet om att denna
produktsats frisläpps samt till det anmälda organet skicka det officiella intyget om frisläppande av satsen av derivat av blod eller plasma från människa som används i produkten; intyget ska vara utfärdat av en medlemsstats laboratorium eller av ett laboratorium som har utsetts av en medlemsstat för detta ändamål i enlighet med artikel 114.2 i direktiv 2001/83/EG.
17.Administrativa bestämmelser
Tillverkaren eller dennes auktoriserade representant ska hålla följande handlingar tillgängliga för de nationella myndigheterna under minst tio år, och för implantat minst 15 år, efter att den sista produkten har släppts ut på marknaden:
—EU-försäkran om överensstämmelse.
—Den dokumentation som avses i avsnitt 12.
—Det intyg som avses i avsnitt 15.2.
—Det EU-typintyg som avses i bilaga X.
Avsnitt 8 i bilaga IX ska tillämpas.
18.Tillämpning på produkter i klass IIa
18.1Med undantag av avsnitt 11, genom EU-försäkran om överensstämmelse, ska tillverkaren anses säkerställa och försäkra att produkterna i klass IIa är tillverkade i överensstämmelse med den tekniska dokumentation som avses
ibilagorna II och III och uppfyller de tillämpliga kraven i denna förordning.
18.2Avsikten med det anmälda organets kontroll i enlighet med avsnitt 4 är att bekräfta att de berörda produkterna
iklass IIa överensstämmer med den tekniska dokumentation som avses i bilagorna II och III och uppfyller de tillämpliga kraven i denna förordning.
18.3Om den kontroll som avses i avsnitt 18.2 bekräftar att de berörda produkterna i klass IIa överensstämmer med den tekniska dokumentation som avses i bilagorna II och III och uppfyller de tillämpliga kraven i denna förordning, ska det anmälda organet utfärda ett intyg i enlighet med denna del av den här bilagan.
18.4Med undantag av avsnitt 17 ska tillverkaren eller dennes auktoriserade representant hålla följande handlingar tillgängliga för de behöriga myndigheterna under minst tio år efter att den sista produkten har släppts ut på marknaden:
—EU-försäkran om överensstämmelse.
—Den tekniska dokumentation som avses i bilagorna II och III.
—Det intyg som avses i avsnitt 18.3.
Avsnitt 8 i bilaga IX ska tillämpas.
612
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/161 |
SV | |||
|
|
|
|
BILAGA XII
INTYG UTFÄRDADE AV ETT ANMÄLT ORGAN
KAPITEL I
ALLMÄNNA KRAV
1.Intyg ska vara avfattade på ett av unionens officiella språk.
2.Varje intyg ska avse endast ett förfarande för bedömning av överensstämmelse.
3.Intyg ska utfärdas till endast en tillverkare. Tillverkarens namn och adress enligt intyget ska vara samma namn och adress som är registrerade i det elektroniska system som avses i artikel 30.
4.Uppgifterna om intygens tillämpningsområde ska otvetydigt identifiera den eller de berörda produkterna:
a)EU-intyg om bedömning av teknisk dokumentation, EU-typintyg och EU-intyg om produktkontroll ska inbegripa en tydlig identifiering, inklusive produktens eller produkternas namn, modell, typ, produktens avsedda ändamål, som tillverkaren har angett i bruksanvisningen och med avseende på vilken produkten har bedömts genom förfarandet för bedömning av överensstämmelse, riskklassificering och grundläggande UDI-DI enligt artikel 27.6.
b)EU-intyg om kvalitetsledningssystem och EU-intyg om kvalitetssäkring ska inbegripa en identifiering av produkterna eller produktgrupperna, riskklassificeringen och, för produkter i klass IIb, det avsedda ändamålet.
5.Det anmälda organet ska på begäran kunna visa vilka (enskilda) produkter som intyget gäller. Det anmälda organet ska upprätta ett system som gör det möjligt att fastställa vilka produkter, inbegripet deras klassificering, som intyget gäller.
6.Intygen ska i tillämpliga fall innehålla en uppgift om att ett annat intyg enligt denna förordning krävs för utsläppande på marknaden av den eller de produkter som intyget gäller.
7.EU-intyg om kvalitetsledningssystem och EU-intyg om kvalitetssäkring för produkter i klass I för vilka medverkan av ett anmält organ krävs enligt artikel 52.7 ska innehålla en förklaring om att det anmälda organet har begränsat revisionen av kvalitetsledningssystemet till de aspekter som krävs enligt den punkten.
8.När ett intyg kompletteras, ändras eller ersätts med ett nytt, ska det innehålla en hänvisning till det tidigare intyget med dess utfärdandedatum och en identifiering av ändringarna.
KAPITEL II
MINIMIINNEHÅLL I INTYG
1.Det anmälda organets namn, adress och identifieringsnummer.
2.Tillverkarens namn och adress och i tillämpliga fall den auktoriserade representantens namn och adress.
3.Ett unikt identifieringsnummer för intyget.
4.Om ett sådant redan har utfärdats, tillverkarens Eudamed-registreringsnummer (SRN) enligt artikel 31.2.
5.Utfärdandedatum.
6.Utgångsdatum.
7.Uppgifter som behövs för att i tillämpliga fall otvetydigt identifiera produkten eller produkterna i enlighet med del I avsnitt 4.
613
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/162 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
8.I förekommande fall en hänvisning till ett tidigare intyg i enlighet med kapitel I avsnitt 8.
9.En hänvisning till denna förordning och den bilaga som har följts för bedömningen av överensstämmelse.
10.Genomförda undersökningar och provningar, t.ex. hänvisning till tillämpliga gemensamma specifikationer, harmoniserade standarder, provningsrapporter och revisionsrapporter.
11.I förekommande fall en hänvisning till tillämpliga delar av den tekniska dokumentationen eller andra intyg som krävs för att den eller de berörda produkterna ska få släppas ut på marknaden.
12.I tillämpliga fall information om det anmälda organets granskning.
13.Slutsatserna från det anmälda organets bedömning av överensstämmelse med avseende på den relevanta bilagan.
14.Villkor eller begränsningar för intygets giltighet.
15.Det anmälda organets underskrift, som ska vara juridiskt bindande enligt tillämplig nationell rätt.
614
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/163 |
SV | |||
|
|
|
|
BILAGA XIII
FÖRFARANDE FÖR SPECIALANPASSADE PRODUKTER
1.I fråga om specialanpassade produkter ska tillverkaren eller dennes auktoriserade representant upprätta en förklaring som innehåller samtliga följande uppgifter:
—Tillverkarens namn och adress och samtliga tillverkningsenheter.
—I tillämpliga fall den auktoriserade representantens namn och adress.
—Uppgifter som gör det möjligt att identifiera produkten i fråga.
—En förklaring om att produkten är avsedd endast för en viss patient eller användare, som identifieras med ett namn, en initialförkortning eller en nummerkod.
—Namnet på den person som utfärdat den skriftliga anvisningen och som genom sina yrkeskvalifikationer är behörig enligt nationell rätt att göra detta, och i förekommande fall namnet på hälso- och sjukvårdsinstitutionen
ifråga.
—Produktens speciella egenskaper såsom de anges i den skriftliga anvisningen.
—En förklaring om att produkten överensstämmer med de allmänna kraven på säkerhet och prestanda i bilaga I,
iförekommande fall med angivande av vilka allmänna krav på säkerhet och prestanda som inte helt har uppfyllts och skälen för detta.
—I tillämpliga fall en upplysning om att produkten innehåller eller integrerar en läkemedelssubstans, inklusive derivat av blod eller plasma från människa, vävnader eller av mänskligt ursprung, eller vävnader eller celler av animaliskt ursprung enligt förordning (EU) nr 722/2012.
2.Tillverkaren ska åta sig att ställa den dokumentation som anger tillverkningsställe(n) och som gör det möjligt att förstå produktens konstruktion, tillverkning och prestanda, inklusive förväntad prestanda, till de behöriga nationella myndigheternas förfogande, så att överensstämmelsen med kraven i denna förordning kan bedömas.
3.Tillverkaren ska vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till att tillverkningsprocessen säkerställer att de tillverkade produkterna överensstämmer med den dokumentation som anges i avsnitt 2.
4.Den förklaring som avses i inledningen till avsnitt 1 ska sparas i minst tio år efter att den sista produkten har släppts ut på marknaden. När det gäller implanterbara produkter ska den tiden vara minst 15 år.
Avsnitt 8 i bilaga IX ska tillämpas.
5.Tillverkaren ska följa upp och dokumentera erfarenheter av produkter som släppts ut på marknaden, inklusive klinisk uppföljning efter utsläppandet på marknaden enligt del B i bilaga XIV, samt införa lämpliga rutiner för att vidta nödvändiga korrigerande åtgärder. I detta sammanhang ska tillverkaren i enlighet med artikel 87.1 underrätta de behöriga myndigheterna om allvarliga tillbud eller korrigerande säkerhetsåtgärder på marknaden så snart som denne har fått kännedom om dem.
615
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/164 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
BILAGA XIV
KLINISK UTVÄRDERING OCH KLINISK UPPFÖLJNING EFTER UTSLÄPPANDET PÅ MARKNADEN
DEL A
KLINISK UTVÄRDERING
1.För att planera, kontinuerligt utföra och dokumentera en klinisk utvärdering ska tillverkarna
a)upprätta och uppdatera en klinisk utvärderingsplan som åtminstone ska
—identifiera de allmänna krav på säkerhet och prestanda som kräver stöd från relevanta kliniska data,
—specificera produktens avsedda ändamål,
—tydligt ange specificerade målgrupper, med tydliga indikationer och kontraindikationer,
—detaljerat beskriva avsedd klinisk nytta för patienterna, med relevanta och specificerade kliniska utfallspa rametrar,
—specificera de metoder som ska användas vid granskning av de kvalitativa och kvantitativa aspekterna av klinisk säkerhet, med tydlig hänvisning till fastställande av kvarvarande risker och biverkningar,
—ange och specificera de parametrar som ska användas för att fastställa om nytta/riskförhållandet för produktens olika indikationer och avsedda ändamål är godtagbart baserat på det medicinska kunskapsläget,
—ange hur frågor som rör nytta/riskaspekter avseende specifika komponenter, t.ex. användning av farmaceutiska, icke-viabla vävnader från djur eller människa, ska hanteras, och
—innehålla en klinisk utvecklingsplan, som beskriver utveckling från förberedande undersökningar, såsom First in Human-studier, genomförbarhetsstudier och pilotstudier, till bekräftande prövningar, såsom pivotala
kliniska prövningar, och en klinisk uppföljning efter utsläppandet på marknaden i enlighet med del B i denna bilaga, med angivande av milstolpar och en beskrivning av potentiella acceptanskriterier,
b)identifiera tillgängliga kliniska data som är relevanta för produkten och dess avsedda ändamål och eventuella brister i den kliniska evidensen genom en systematisk vetenskaplig litteraturöversikt,
c)bedöma alla relevanta kliniska data genom att utvärdera om de är lämpliga för att fastställa produktens säkerhet och prestanda,
d)generera nya eller kompletterande kliniska data som krävs för att besvara kvarstående frågor genom väl utformade kliniska prövningar i enlighet med den kliniska utvecklingsplanen, och
e)analysera alla relevanta kliniska data för att kunna dra slutsatser om produktens säkerhet och kliniska prestanda, inklusive dess kliniska nytta.
2.Den kliniska utvärderingen ska vara noggrann och objektiv och beakta både positiva och negativa data. Dess djup och omfattning ska lämpa sig för och stå i proportion till den berörda produktens beskaffenhet, klassificering, avsedda ändamål samt riskerna med den och tillverkarens påståenden om produkten.
3.En klinisk utvärdering får endast bygga på kliniska data för en produkt som bevisligen är likvärdig med produkten i fråga. Följande tekniska, biologiska och kliniska egenskaper ska beaktas när likvärdigheten ska bevisas:
—Tekniska: produkten har liknande konstruktion, används under liknande användningsförhållanden, har likartade specifikationer och egenskaper, inklusive fysikalisk–kemiska egenskaper såsom energiintensitet, draghållfasthet, viskositet, ytegenskaper, våglängd och programvarualgoritmer, anbringas på liknande sätt i tillämpliga fall, liknande funktionsprinciper och krav på kritisk prestanda.
—Biologiska: produkten använder samma material eller substanser i kontakt med samma mänskliga vävnader eller kroppsvätskor vid en liknande typ av kontakt och varaktighet av kontakten, och liknande frisättningsegenskaper vad avser substanser, inklusive nedbrytnings- och urlakningsprodukter.
616
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/165 |
SV | |||
|
|
|
|
—Kliniska: produkten används för samma kliniska tillstånd eller ändamål, däribland liknande sjukdomsgrad och sjukdomsstadium, på samma ställe i kroppen, i en liknande population vad avser ålder, anatomi och fysiologi, har samma typ av användare, har liknande relevant kritisk prestanda med tanke på de förväntade kliniska effekterna för ett specifikt avsett ändamål.
De egenskaper som anges i första stycket ska vara så lika att det inte finns någon kliniskt signifikant skillnad i fråga om produktens säkerhet och kliniska prestanda. Överväganden som avser likvärdighet ska bygga på en fullgod vetenskaplig motivering. Det ska tydligt visas att tillverkarna har tillräcklig tillgång till data om de produkter som de påstår vara likvärdiga för att den påstådda likvärdigheten ska kunna motiveras.
4.Resultaten av den kliniska utvärderingen och den kliniska evidens på vilken den grundar sig ska dokumenteras i en klinisk utvärderingsrapport som ska stödja bedömningen av produktens överensstämmelse.
Den kliniska evidensen tillsammans med icke-kliniska data som genererats från icke-kliniska testmetoder och annan relevant dokumentation ska göra det möjligt för tillverkaren att styrka överensstämmelsen med de allmänna kraven på säkerhet och prestanda och ska ingå i den tekniska dokumentationen för produkten i fråga.
Både positiva och negativa data som beaktats i den kliniska utvärderingen ska ingå i den tekniska dokumentationen.
DEL B
KLINISK UPPFÖLJNING EFTER UTSLÄPPANDET PÅ MARKNADEN
5.Klinisk uppföljning efter utsläppandet på marknaden ska anses vara en kontinuerlig process som uppdaterar den kliniska utvärderingen som beskrivs i artikel 61 och del A i denna bilaga och ska tas upp i tillverkarens plan för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden. När tillverkaren genomför en klinisk uppföljning efter utsläppandet på marknaden ska denne proaktivt samla in och utvärdera kliniska data från användning i eller på människor av en CE-märkt produkt, och som har släppts ut på marknaden eller tagits i bruk inom ramen för det avsedda ändamålet enligt det tillämpliga förfarandet för bedömning av överensstämmelse, i syfte att bekräfta produktens säkerhet och prestanda under hela dess förväntade livslängd, säkerställa att de identifierade riskerna alltjämt är godtagbara och identifiera nya risker på grundval av faktiska bevis.
6.Den kliniska uppföljningen efter utsläppandet på marknaden ska göras i enlighet med en dokumenterad metod som anges i en plan för klinisk uppföljning efter utsläppandet på marknaden.
6.1Planen för klinisk uppföljning efter utsläppandet på marknaden ska innehålla metoder och förfaranden för proaktiv insamling och utvärdering av kliniska data i syfte att
a)bekräfta produktens säkerhet och prestanda under hela dess förväntade livslängd,
b)identifiera tidigare okända biverkningar och övervaka identifierade biverkningar och kontraindikationer,
c)identifiera och analysera nya risker på grundval av faktiska bevis,
d)säkerställa att nytta/riskförhållandet enligt avsnitten 1 och 9 i bilaga I alltjämt är godtagbart, och
e)identifiera eventuell systematisk felaktig användning och icke avsedd användning av produkten, för att kontrollera att dess avsedda ändamål är korrekt.
6.2Planen för klinisk uppföljning efter utsläppandet på marknaden ska åtminstone omfatta
a)de allmänna metoder och förfaranden som ska tillämpas för den kliniska uppföljningen efter utsläppandet på marknaden, såsom insamling av kliniska erfarenheter, återkoppling från användarna samt genomgång av vetenskaplig litteratur och andra källor till kliniska data,
b)de specifika metoder och förfaranden som ska tillämpas för den kliniska uppföljningen efter utsläppandet på marknaden, t.ex. utvärdering av lämpliga register eller sådana kliniska uppföljningsstudier,
c)en motivering av varför de metoder och förfaranden som avses i leden a och b är lämpliga,
d)en hänvisning till de relevanta delarna av den kliniska utvärderingsrapport som avses i avsnitt 4 och till den riskhantering som avses i avsnitt 3 i bilaga I,
617
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/166 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
e)de specifika mål som den kliniska uppföljningen efter utsläppandet på marknaden ska uppnå,
f)en utvärdering av kliniska data som är relaterade till likvärdiga eller liknande produkter,
g)hänvisningar till tillämpliga gemensamma specifikationer, harmoniserade standarder, när tillverkaren använder sådana, och tillämpliga riktlinjer för klinisk uppföljning efter utsläppandet på marknaden, och
h)en detaljerad och tillräckligt motiverad tidsplan för aktiviteter avseende klinisk uppföljning efter utsläppandet på marknaden (t.ex. rapportering och analys av data avseende den kliniska uppföljningen efter utsläppandet på marknaden) som tillverkaren ska genomföra.
7.Tillverkaren ska analysera resultaten av den kliniska uppföljningen efter utsläppandet på marknaden och dokumentera dem i en utvärderingsrapport om den kliniska uppföljningen efter utsläppandet på marknaden, vilken ska ingå i den kliniska utvärderingsrapporten och den tekniska dokumentationen.
8.Slutsatserna i utvärderingsrapporten om den kliniska uppföljningen efter utsläppandet på marknaden ska beaktas vid den kliniska utvärdering som avses i artikel 61 och i del A i denna bilaga samt vid den riskhantering som avses
iavsnitt 3 i bilaga I. Om den kliniska uppföljningen efter utsläppandet på marknaden visar att det krävs förebyggande och/eller korrigerande åtgärder ska tillverkaren vidta sådana.
618
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/167 |
SV | |||
|
|
|
|
BILAGA XV
KLINISKA PRÖVNINGAR
KAPITEL I
ALLMÄNNA KRAV
1.Etiska principer
Varje delmoment i den kliniska prövningen från de första övervägandena om behovet av prövningen och dennas berättigande till publiceringen av resultaten ska utföras i enlighet med vedertagna etiska principer.
2.Metoder
2.1Kliniska prövningar ska utföras enligt en lämplig prövningsplan som är vetenskapligt och tekniskt tidsenlig och som är utformad så att de uppgifter från tillverkaren gällande produktens säkerhet, prestanda och aspekter som rör produkternas nytta/risk enligt artikel 62.1 bekräftas eller vederläggs. De kliniska prövningarna ska omfatta ett tillräckligt antal observationer för att garantera att slutsatserna är vetenskapligt giltiga. Utformningen och de valda statistiska metoderna ska motiveras i enlighet med kapitel II avsnitt 3.6 i denna bilaga.
2.2De förfaranden som används för att utföra de kliniska prövningarna ska vara lämpliga för den produkt som prövas.
2.3Den forskningsmetodik som används för att utföra den kliniska prövningen ska vara lämplig för den produkt som prövas.
2.4De kliniska prövningarna ska utföras i enlighet med den kliniska prövningsplanen, av ett tillräckligt stort antal avsedda användare och i en klinisk miljö som är representativ för produktens avsedda normala användningsför hållanden i målgruppen av patienter. Kliniska prövningar ska överensstämma med den kliniska utvärderingsplan som avses i del A i bilaga XIV.
2.5Prövningen ska utformas så att produktens alla relevanta tekniska och funktionella egenskaper, särskilt de som berör säkerhet och prestanda, och deras förväntade kliniska utfall undersöks på lämpligt sätt. En förteckning över produktens tekniska och funktionella egenskaper och de därtill knutna förväntade kliniska resultaten ska läggas fram.
2.6Den kliniska prövningens utfallsmått ska spegla produktens avsedda ändamål, kliniska nytta, prestanda och säkerhet. Utfallsmåtten ska väljas och utvärderas med hjälp av vetenskapligt giltiga metoder. Det primära utfallsmåttet ska vara lämpligt för produkten och vara kliniskt relevant.
2.7Prövarna ska ha tillgång till tekniska och kliniska data om produkten. Personal som deltar i genomförandet av en prövning ska ha fått lämplig handledning och utbildning i fråga om korrekt användning av prövning sprodukten, och i fråga om den kliniska prövningsplanen och god klinisk praxis. Utbildningen ska verifieras och vid behov anordnas av sponsorn samt dokumenteras på lämpligt sätt.
2.8Den kliniska prövningsrapporten, undertecknad av prövaren, ska innehålla en kritisk utvärdering av alla data som samlats in vid den kliniska prövningen, och ska även innehålla samtliga negativa resultat.
KAPITEL II
DOKUMENTATION AVSEENDE ANSÖKAN OM KLINISK PRÖVNING
För prövningsprodukter som omfattas av artikel 62 ska sponsorn upprätta och lämna in ansökan i enlighet med artikel
70 tillsammans med följande dokumentation:
1.Ansökningsblankett
Ansökningsblanketten ska vara korrekt ifylld och innehålla följande information:
1.1Sponsorns namn, adress och kontaktuppgifter samt i förekommande fall namn, adress och kontaktuppgifter för sponsorns kontaktperson eller rättsliga företrädare enligt artikel 62.2 som är etablerad i unionen.
619
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/168 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
1.2Om informationen skiljer sig från den som anges i avsnitt 1.1, namn, adress och kontaktuppgifter för tillverkaren av den produkt som man avser använda i en klinisk prövning och i förekommande fall för tillverkarens auktoriserade representant.
1.3Den kliniska prövningens titel.
1.4Status för ansökan om den kliniska prövningen (dvs. första ansökan, ny ansökan eller väsentlig ändring).
1.5Uppgifter om och/eller hänvisningar till den kliniska utvärderingsplanen.
1.6Vid en ny ansökan för en produkt som omfattas av en tidigare inlämnad ansökan, datum eller referensnummer för den tidigare ansökan, eller vid väsentlig ändring, hänvisning till den ursprungliga ansökan. Sponsorn ska identifiera alla ändringar som gjorts i förhållande till den föregående ansökan och ange skälen för dessa ändringar, och särskilt ange om det har gjorts några ändringar för att bemöta slutsatser av de tidigare granskningar som den behöriga myndigheten eller etikkommittén har utfört.
1.7Om ansökan lämnas in parallellt med en ansökan om en klinisk prövning av humanläkemedel i enlighet med förordning (EU) nr 536/2014, den kliniska läkemedelsprövningens officiella registreringsnummer.
1.8En angivelse av de medlemsstater och tredjeländer där den kliniska prövningen ska genomföras som en del av en multicenterstudie eller multinationell studie vid tiden för ansökan.
1.9En kort beskrivning av prövningsprodukten, dess klassificering och annan information som behövs för att identifiera produkten och produkttypen.
1.10Upplysning om huruvida produkten innehåller en läkemedelssubstans, inklusive derivat av blod eller plasma från människa eller om den har tillverkats av icke-viabla vävnader eller celler av mänskligt eller animaliskt ursprung eller derivat därav.
1.11Sammanfattning av den kliniska prövningsplanen, inklusive den kliniska prövningens syfte eller syften, försökspersonernas antal och kön, urvalskriterier för försökspersonerna, huruvida prövning kan komma att inkludera försökspersoner som är under 18 år, prövningens utformning, t.ex. om det rör sig om en kontrollerad och/eller randomiserad studie, planerat startdatum och planerat slutdatum.
1.12I tillämpliga fall upplysningar om en jämförelseprodukt, dess klassificering och annan information som behövs för att identifiera jämförelseprodukten.
1.13Bevis från sponsorn på att prövaren och prövningsstället är kapabla att utföra den kliniska prövningen i enlighet med den kliniska prövningsplanen.
1.14Uppgift om prövningens förväntade startdatum och varaktighet.
1.15Uppgifter för identifiering av det anmälda organet, om detta redan är involverat vid den tidpunkt då ansökan om en klinisk prövning lämnas in.
1.16Bekräftelse på att sponsorn känner till att den behöriga myndigheten kan kontakta den etikkommitté som bedömer eller har bedömt ansökan.
1.17Den försäkran som avses i avsnitt 4.1.
2.Prövarhandboken
Prövarhandboken ska innehålla de kliniska och icke-kliniska uppgifter om prövningsprodukten som har betydelse för prövningen och är tillgängliga vid tiden för ansökan. Prövarna ska skyndsamt informeras om eventuella uppdateringar av prövarhandboken eller annan relevant ny information. Prövarhandboken ska identifieras tydligt och innehålla i synnerhet följande information:
2.1Identifiering och beskrivning av produkten, inklusive information om det avsedda ändamålet, riskklassificering och tillämplig klassificeringsregel enligt bilaga VIII, produktens konstruktion och tillverkning samt hänvisning till tidigare och liknande versioner av produkten.
620
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/169 |
SV | |||
|
|
|
|
2.2Tillverkarens anvisningar för installation, underhåll, upprätthållande av hygienstandarder och användning, inklusive lagrings- och hanteringskrav, samt, i den mån denna information är tillgänglig, information som ska framgå av märkningen och bruksanvisningar som ska tillhandahållas tillsammans med produkten när den släpps ut på marknaden. Dessutom information om eventuell relevant erforderlig utbildning.
2.3Preklinisk utvärdering som bygger på relevanta data från prekliniska undersökningar och försöksdata, särskilt rörande konstruktionsberäkningar, in vitro-tester, ex vivo-tester, djurförsök, mekanisk eller elektrisk provning, tillförlitlighetsprovning, validering av sterilisering, kontroll och validering av programvara, prestandaprovning samt utvärdering av biokompatibilitet och biologisk säkerhet, beroende på vad som är tillämpligt.
2.4Befintliga kliniska data, särskilt
—från tillgänglig relevant vetenskaplig litteratur avseende produktens och/eller likvärdiga eller liknande produkters säkerhet, prestanda, klinisk nytta för patienterna, konstruktionsegenskaper och avsedda ändamål,
—andra tillgängliga relevanta kliniska data avseende säkerhet, prestanda, klinisk nytta för patienterna, konstruk tionsegenskaper och avsett ändamål för likvärdiga eller liknande produkter från samma tillverkare, bl.a. den tid de funnits på marknaden, en redogörelse för frågor som rör prestanda, klinisk nytta och säkerhetsre laterade aspekter och alla vidtagna korrigerande åtgärder.
2.5Sammanfattning av analysen av nytta/riskförhållandet och av riskhanteringen, inklusive information om kända eller förutsebara risker, alla oönskade effekter, kontraindikationer och varningar.
2.6I fråga om produkter som innehåller en läkemedelssubstans, inklusive derivat av blod eller plasma från människa eller produkter som har tillverkats av icke-viabla vävnader eller celler av mänskligt eller animaliskt ursprung eller derivat därav, detaljerade uppgifter om läkemedelssubstansen, vävnaderna, cellerna eller derivat därav, och om överensstämmelsen med de relevanta allmänna kraven på säkerhet och prestanda och den specifika riskhanteringen när det gäller substansen, vävnaderna, cellerna eller derivat därav, samt bevis för att det genom att sådana beståndsdelar inkorporeras tillförs ett mervärde i fråga om produktens kliniska nytta och/ eller säkerhet.
2.7En förteckning med uppgifter om uppfyllande, helt eller delvis, av de relevanta allmänna kraven på säkerhet och prestanda i bilaga I, inklusive helt eller delvis tillämpade standarder och gemensamma specifikationer, samt en beskrivning av lösningarna för att uppfylla de relevanta allmänna kraven på säkerhet och prestanda, i den mån dessa standarder och gemensamma specifikationer inte eller bara delvis har uppfyllts eller saknas.
2.8.En detaljerad beskrivning av de kliniska förfaranden och diagnostiska tester som används vid den kliniska prövningen, och i synnerhet information om eventuella avvikelser från normal klinisk praxis.
3.Klinisk prövningsplan
Den kliniska prövningsplanen ska innehålla motivering, syfte, utformning, metod, övervakning, genomförande, dokumentationsförfarande och analysmetod avseende den kliniska prövningen. Den ska i synnerhet innehålla den information som anges i denna bilaga. Om delar av informationen lämnas separat ska den kliniska prövningsplanen innehålla en hänvisning till den.
3.1Allmänt
3.1.1Identifieringsnumret för den kliniska prövningen enligt artikel 70.1.
3.1.2Identifiering av sponsorn – sponsorns namn, adress och kontaktuppgifter samt i förekommande fall namn på samt adress och kontaktuppgifter för sponsorns kontaktperson eller rättsliga företrädare enligt artikel 62.2 som är etablerad i unionen.
3.1.3Information avseende ansvarig prövare vid varje prövningsställe, prövningens samordnande prövare, adressuppgifter för varje prövningsställe och kontaktuppgifter (att använda i nödsituationer) för ansvarig prövare vid varje ställe. Roller, ansvarsområden och kvalifikationer för olika typer av prövare ska anges i den kliniska prövningsplanen.
621
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/170 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
3.1.4En kort beskrivning av hur den kliniska prövningen finansieras och en kort beskrivning av avtalet mellan sponsorn och prövningsstället.
3.1.5Sammanfattning av den kliniska prövningen på ett av unionens officiella språk, vilket fastställs av den berörda medlemsstaten.
3.2Identifiering och beskrivning av produkten, inklusive avsett ändamål, tillverkare, spårbarhet, målgrupp, material som kommer i kontakt med människokroppen, medicinska eller kirurgiska förfaranden i anslutning till produktens användning samt den utbildning och erfarenhet som krävs för att använda produkten, bakgrundslit teraturgenomgång, aktuellt kunskapsläge avseende klinisk vård inom det relevanta tillämpningsområde och påstådda fördelar med den nya produkten.
3.3Risker och klinisk nytta med den produkt, som ska granskas, med motivering av förväntade kliniska resultat i den kliniska prövningsplanen.
3.4En beskrivning av den kliniska prövningens relevans mot bakgrund av det aktuella kunskapsläget inom klinisk praxis.
3.5Den kliniska prövningens mål och hypoteser.
3.6Den kliniska prövningens utformning, med bevis på vetenskaplig robusthet och giltighet.
3.6.1Allmän information såsom prövningstyp, prövningens utfallsmått och variabler, med motivering till valen av dessa, som utgår från den kliniska utvärderingsplanen.
3.6.2Information om prövningsprodukten, om eventuella jämförelseprodukter och om eventuella andra produkter eller läkemedel som ska användas vid den kliniska prövningen.
3.6.3Information om försökspersonerna, urvalskriterierna, antalet försökspersoner, försökspersonernas represen tativitet i förhållande till målgruppen och i förekommande fall information om sårbara försökspersoner, t.ex. barn, gravida kvinnor, personer med nedsatt immunförsvar eller äldre personer.
3.6.4Närmare uppgifter om åtgärder som ska vidtas för att minimera bias, så som randomisering, och hantering av potentiella störfaktorer.
3.6.5 Beskrivning av kliniska förfaranden och diagnosmetoder i samband med den kliniska prövningen, och i synnerhet information om eventuella avvikelser från normal klinisk praxis.
3.6.6Monitoreringsplan.
3.7Statistiska överväganden, med motivering, inklusive i förekommande fall en beräkning av urvalsstorlekens statistiska styrka.
3.8Datahantering.
3.9Information om eventuella ändringar av den kliniska prövningsplanen.
3.10Riktlinjer för uppföljning och hantering av eventuella avvikelser från den kliniska prövningsplanen vid prövning sstället och ett tydligt förbud mot att tillämpa undantag från den kliniska prövningsplanen.
3.11Ansvarighet i fråga om produkten, särskilt kontroll av tillgången till produkten, uppföljning av den produkt som används vid den kliniska prövningen och retur av oanvända eller utgångna produkter eller produkter med funktionsfel.
3.12Försäkran om överensstämmelse med vedertagna etiska principer för medicinsk forskning på människor, med principerna om god klinisk sed i samband med kliniska prövningar av produkter och med det tillämpliga regelverket.
3.13Beskrivning av processen för informerat samtycke.
3.14Säkerhetsrapportering, inklusive definitioner av negativa händelser och allvarliga negativa händelser, produktfel, förfaranden och tidsfrister för rapportering.
622
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/171 |
SV | |||
|
|
|
|
3.15Kriterier och förfaranden för uppföljning av försökspersoner efter det att en prövning avslutats, tillfälligt avbrutits eller avslutats i förtid, för uppföljning av försökspersoner som har dragit tillbaka sitt samtycke och förfaranden för försökspersoner som det inte går att följa upp. Sådana förfaranden ska för produkter för implantation som ett minimum omfatta spårbarhet.
3.16En beskrivning av planen för omhändertagandet av försökspersonerna sedan deras deltagande i den kliniska prövningen avslutats, om sådant omhändertagande krävs på grund av försökspersonernas deltagande i den kliniska prövningen, och om det skiljer sig från vad som normalt kan förväntas för det medicinska tillståndet i fråga.
3.17Riktlinjer för upprättande av den kliniska prövningsrapporten och offentliggörande av resultat i enlighet med de rättsliga kraven och de etiska principerna enligt kapitel I avsnitt 1.
3.18Förteckning över produktens tekniska och funktionella egenskaper, med specifikt angivande av dem som omfattas av prövningen.
3.19Litteraturförteckning.
4.Övrig information
4.1En undertecknad försäkran från den juridiska eller fysiska person som ansvarar för tillverkningen av prövning sprodukten om att produkten i fråga överensstämmer med de allmänna kraven på säkerhet och prestanda bortsett från de aspekter som omfattas av den kliniska prövningen och att alla försiktighetsåtgärder har vidtagits med hänsyn till dessa aspekter för att skydda försökspersonens hälsa och säkerhet.
4.2Om det krävs enligt nationell rätt, en kopia av den eller de berörda etikkommittéernas yttrande/yttranden. Om det enligt nationell rätt inte krävs något yttrande från etikkommittén eller etikkommittéerna vid tidpunkten då ansökan lämnas in ska en kopia av etikkommitténs eller etikkommittéernas yttrande(n) inlämnas så snart detta/ dessa finns tillgängliga.
4.3Bevis på försäkringsskydd eller skadeersättningsgaranti för försökspersonerna vid skada, enligt artikel 69 och motsvarande nationell rätt.
4.4De handlingar som ska användas för att inhämta informerat samtycke, däribland patientinformationsblad och dokumentet om informerat samtycke.
4.5En beskrivning av åtgärderna för att följa tillämpliga regler om skydd och sekretess avseende personuppgifter, särskilt
—de tekniska och organisatoriska åtgärder som kommer att vidtas för att förhindra obehörig åtkomst, obehörigt röjande, obehörig spridning eller ändring samt förlust av information och personuppgifter som behandlas,
—en beskrivning av de åtgärder som kommer att vidtas för att säkerställa att konfidentialiteten bevaras när det gäller försökspersonernas journaler och personuppgifter, och
—en beskrivning av de åtgärder som kommer att vidtas vid ett eventuellt brott mot uppgiftsskyddet i syfte att lindra möjliga negativa följder.
4.6Fullständiga uppgifter om tillgänglig teknisk dokumentation, t.ex. detaljerad dokumentation om riskanalys/ riskhantering eller specifika provningsrapporter, ska på begäran överlämnas till den behöriga myndighet som granskar en ansökan.
|
|
| KAPITEL III |
|
|
|
|
| SPONSORNS ÖVRIGA SKYLDIGHETER |
|
|
1. | Sponsorn | ska | åta sig att hålla all dokumentation som krävs för att styrka den | dokumentation | som avses |
| i kapitel | II i | denna bilaga tillgänglig för de behöriga nationella myndigheterna. | Om sponsorn | inte är den |
juridiska eller fysiska person som ansvarar för tillverkningen av prövningsprodukten får den skyldigheten fullgöras av den personen på sponsorns vägnar.
623
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/172 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
2.Sponsorn ska ha en överenskommelse som innebär att prövaren eller prövarna skyndsamt rapporterar de allvarliga negativa händelser eller andra händelser som avses i artikel 80.2 till sponsorn.
3.Dokumentationen enligt denna bilaga ska sparas i minst tio år efter det att den kliniska prövningen av produkten har avslutats eller, i de fall produkten sedan släpps ut på marknaden, i minst tio år efter det att den sista produkten har släppts ut på marknaden. När det gäller implantat ska den tiden vara minst 15 år.
Varje medlemsstat ska kräva att denna dokumentation hålls tillgänglig för de behöriga myndigheterna under den tid som anges i första stycket för den händelse att sponsorn, eller dennes kontaktperson eller rättsliga företrädare enligt artikel 62.2 som är etablerad på medlemsstatens territorium, går i konkurs eller upphör med sin verksamhet innan denna tid har löpt ut.
4.Sponsorn ska utse en monitor som ska vara fristående från prövningsstället i syfte att se till att prövningen utförs i enlighet med den kliniska prövningsplanen, principerna om god klinisk sed och denna förordning.
5.Sponsorn ska genomföra uppföljningen av de försökspersoner som deltagit i prövningen.
6.Sponsorn ska lämna bevis för att prövningen genomförs i enlighet med god klinisk sed, t.ex. genom intern eller extern inspektion.
7.Sponsorn ska utarbeta en klinisk prövningsrapport som innehåller åtminstone följande:
—Försättsblad/inledande sida eller sidor där prövningens titel, prövningsprodukten, identifikationsnumret, den kliniska prövningsplanens nummer, samt uppgifter om de samordnande prövarna och de ansvariga prövarna vid varje prövningsställe, inklusive signaturer.
—Uppgifter om rapportens upphovsman och datum för rapporten.
—En sammanfattning av prövningen som innehåller titeln, prövningens ändamål, en beskrivning av prövningen, prövningens utformning och de metoder som använts, prövningens resultat och dess slutsats. Datum för prövningens avslutande, särskilt upplysningar om prövningar avslutats i förtid, tillfälligt avbrutits eller belagts med förbud.
—En beskrivning av prövningsprodukten, särskilt ett tydligt definierat avsett ändamål.
—En sammanfattning av den kliniska prövningsplanen som omfattar syfte, utformning, etiska aspekter, övervaknings- och kvalitetsåtgärder, urvalskriterier, målpatientpopulationer, urvalsstorlek, behandlingsscheman, uppföljningens varaktighet, samtidiga behandlingar, statistisk plan, inklusive hypotes, beräkning av urvalsstorlek och analysmetoder, samt en motivering.
—Den kliniska prövningens resultat som omfattar dess logiska grund och motiv, demografiska data för försökspersonerna, analys av resultat avseende valda utfallsmått, närmare upplysningar om analys av undergrupper samt följsamheten till den kliniska prövningsplanen, och omfattar en uppföljning av data som saknas och patienter som dragit sig ur eller avbrutit den kliniska prövningen.
—En sammanfattning av allvarliga negativa händelser, negativa produkteffekter, produktfel och eventuella relevanta korrigerande åtgärder.
—Diskussion och övergripande slutsatser som omfattar resultat avseende säkerhet och prestanda, bedömning av risker och klinisk nytta, diskussion om klinisk relevans i överensstämmelse med det aktuella kliniska kunskapsläget, eventuella specifika försiktighetsåtgärder för specifika patientpopulationer, konsekvenser för prövningsprodukten, prövningens begränsningar.
624
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/173 |
SV | |||
|
|
|
|
BILAGA XVI
FÖRTECKNING ÖVER GRUPPER AV PRODUKTER UTAN AVSETT MEDICINSKT ÄNDAMÅL ENLIGT
ARTIKEL 1.2
1.Kontaktlinser eller andra artiklar avsedda att föras in i eller placeras på ögat.
2.Artiklar avsedda att helt eller delvis föras in i människokroppen genom ett kirurgiskt invasivt ingrepp, för modifiering av anatomin eller fixering av kroppsdelar med undantag av tatueringsartiklar och piercingprodukter.
3.Substanser, kombinationer av substanser, eller artiklar avsedda att användas för att fylla ut huden i ansiktet eller övrig hud eller slemhinnor genom subkutan, submukös eller intradermal injektion eller annan form av införande, utom för tatuering.
4.Utrustning avsedd att användas för att reducera, avlägsna eller förstöra fettvävnad, såsom utrustning för fettsugning, lipolys eller lipoplastik.
5.Utrustning som avger högintensiv elektromagnetisk strålning (t.ex. infrarött ljus, synligt ljus och ultraviolett strålning) avsedd för användning på människokroppen, inklusive koherenta och icke-koherenta källor, monokromatiskt och brett spektrum, såsom lasrar och IPL-utrustning för hudförbättring samt tatuerings- eller hårborttagning eller annan hudbehandling.
6.Utrustning avsedd för stimulering av hjärnan genom elektrisk ström eller magnetiska eller elektromagnetiska fält som tränger igenom kraniet och ändrar neuronal aktivitet i hjärnan.
625
Prop. 2020/21:172
Bilaga 1
L 117/174 |
|
|
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 | ||
| SV |
| |||||
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
| BILAGA XVII |
|
|
|
|
|
|
| JÄMFÖRELSETABELL |
|
|
|
|
|
|
| |||
| Rådets direktiv 90/385/EEG | Rådets direktiv 93/42/EEG | Denna förordning | ||||
|
|
|
|
|
|
| |
| Artikel 1.1 |
|
| Artikel 1.1 | Artikel 1.1 | ||
| Artikel 1.2 |
|
| Artikel 1.2 | Artikel 2 | ||
Artikel 1.3 |
|
| Artikel 1.3 första stycket | Artikel 1.9 första stycket | |||
— |
|
| Artikel 1.3 andra stycket | Artikel 1.9 andra stycket | |||
Artikel 1.4 och 1.4a | Artikel 1.4 och 1.4a | Artikel 1.8 första stycket | |||||
Artikel 1.5 |
|
| Artikel 1.7 | Artikel 1.11 | |||
Artikel 1.6 |
|
| Artikel 1.5 | Artikel 1.6 | |||
— |
|
| Artikel 1.6 | — | |||
— |
|
| Artikel 1.8 | Artikel 1.13 | |||
Artikel 2 |
|
| Artikel 2 | Artikel 5.1 | |||
Artikel 3 första stycket | Artikel 3 första stycket | Artikel 5.2 | |||||
Artikel 3 andra stycket | Artikel 3 andra stycket | Artikel 1.12 | |||||
Artikel 4.1 |
|
| Artikel 4.1 | Artikel 24 | |||
Artikel 4.2 |
|
| Artikel 4.2 | Artikel 21.1 och 21.2 | |||
Artikel 4.3 |
|
| Artikel 4.3 | Artikel 21.3 | |||
Artikel 4.4 |
|
| Artikel 4.4 | Artikel 10.11 | |||
Artikel 4.5 a |
|
| Artikel 4.5 första stycket | Artikel 20.6 | |||
Artikel 4.5 b |
|
| Artikel 4.5 andra stycket | — | |||
Artikel 5.1 |
|
| Artikel 5.1 | Artikel 8.1 | |||
Artikel 5.2 |
|
| Artikel 5.2 | Artikel 8.2 | |||
Artikel 6.1 |
|
| Artiklarna 5.3 och 6 | — | |||
Artikel 6.2 |
|
| Artikel 7.1 | Artikel 114 | |||
Artikel 7 |
|
| Artikel 8 | Artiklarna 94–97 | |||
— |
|
| Artikel 9 | Artikel 51 | |||
Artikel 8.1 |
|
| Artikel 10.1 | Artiklarna 87.1 och 89.2 | |||
Artikel 8.2 |
|
| Artikel 10.2 | Artikel 87.10 och artikel 87.11 första | |||
|
|
|
|
|
| stycket | |
Artikel 8.3 |
|
| Artikel 10.3 | Artikel 89.7 | |||
Artikel 8.4 |
|
| Artikel 10.4 | Artikel 91 | |||
Artikel 9.1 |
|
| Artikel 11.1 | Artikel 52.3 | |||
— |
|
| Artikel 11.2 | Artikel 52.6 | |||
— |
|
| Artikel 11.3 | Artikel 52.4 och 52.5 | |||
— |
|
| Artikel 11.4 | — | |||
— |
|
| Artikel 11.5 | Artikel 52.7 | |||
|
|
|
|
|
|
|
|
626
|
|
|
|
|
| Prop. 2020/21:172 | |||
|
|
|
|
|
| Bilaga 1 | |||
5.5.2017 |
|
|
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/175 | ||||
| SV |
| |||||||
|
|
|
|
|
|
| |||
|
|
|
|
|
| ||||
| Rådets direktiv 90/385/EEG | Rådets direktiv 93/42/EEG | Denna förordning | ||||||
|
|
|
|
|
|
| |||
| Artikel 9.2 |
|
| Artikel 11 .6 | Artikel 52.8 | ||||
Artikel 9.3 |
|
| Artikel 11.8 | Artikel 11.3 | |||||
Artikel 9.4 |
|
| Artikel 11.12 | Artikel 52.12 | |||||
Artikel 9.5 |
|
| Artikel 11.7 | — | |||||
Artikel 9.6 |
|
| Artikel 11.9 | Artikel 53.1 | |||||
Artikel 9.7 |
|
| Artikel 11.10 | Artikel 53.4 | |||||
Artikel 9.8 |
|
| Artikel 11.11 | Artikel 56.2 | |||||
Artikel 9.9 |
|
| Artikel 11.13 | Artikel 59 | |||||
Artikel 9.10 |
|
| Artikel 11.14 | Artikel 4.5 och artikel 122 tredje | |||||
|
|
|
|
|
| stycket | |||
— |
|
| Artikel 12 | Artikel 22 | |||||
— |
|
| Artikel 12a | Artikel 17 | |||||
Artikel 9a.1 första strecksatsen | Artikel 13.1 c | — | |||||||
Artikel 9a.1 andra strecksatsen | Artikel 13.1 d | Artikel 4.1 | |||||||
— |
|
| Artikel 13.1 a | Artikel 51.3 a och artikel 51.6 | |||||
— |
|
| Artikel 13.1 b | Artikel 51.3 b och artikel 51.6 | |||||
Artikel 10 |
|
| Artikel 15 | Artiklarna 62–82 | |||||
Artikel 10a.1, andra meningen i artikel | Artikel 14.1, andra meningen i artikel | Artiklarna 29.4, 30 och 31 | |||||||
10a.2 och artikel 10a.3 | 14.2 och artikel 14.3 |
|
|
|
| ||||
Artikel 10a.2 första meningen | Artikel 14.2 första meningen | Artikel 11.1 | |||||||
Artikel 10b |
|
| Artikel 14a | Artiklarna 33 och 34 | |||||
Artikel 10c |
|
| Artikel 14b | Artikel 98 | |||||
Artikel 11.1 |
|
| Artikel 16.1 | Artiklarna 42 och 43 | |||||
Artikel 11.2 |
|
| Artikel 16.2 | Artikel 36 | |||||
Artikel 11.3 |
|
| Artikel 16.3 | Artikel 46.4 | |||||
Artikel 11.4 |
|
| Artikel 16.4 | — | |||||
Artikel 11.5 |
|
| Artikel 16.5 | Artikel 56.5 | |||||
Artikel 11.6 |
|
| Artikel 16.6 | Artikel 56.4 | |||||
Artikel 11.7 |
|
| Artikel 16.7 | Artiklarna 38.2 och 44.2 | |||||
Artikel 12 |
|
| Artikel 17 | Artikel 20 | |||||
Artikel 13 |
|
| Artikel 18 | Artiklarna 94–97 | |||||
Artikel 14 |
|
| Artikel 19 | Artikel 99 | |||||
Artikel 15 |
|
| Artikel 20 | Artikel 109 | |||||
Artikel 15a |
|
| Artikel 20a | Artikel 102 | |||||
Artikel 16 |
|
| Artikel 22 | — | |||||
Artikel 17 |
|
| Artikel 23 | — | |||||
| — |
|
| Artikel 21 | — | ||||
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
627
Prop. 2020/21:172
Bilaga 2
27.12.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 334/165 |
|
|
|
|
Rättelse till Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om
medicintekniska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG
(Europeiska unionens officiella tidning L 117 av den 5 maj 2017)
Sidan 69, artikel 78.8 andra stycket c
I stället för: | ”c) | Överväganden avseende försökspersonernas säkerhet och tillförlitligheten och robustheten hos data som |
|
| lämnats i enlighet med punkt 4 b.” |
ska det stå: | ”c) | Överväganden avseende försökspersonernas säkerhet och tillförlitligheten och robustheten hos data som |
|
| lämnats i enlighet med punkt 4 d.”. |
Sidan 72, artikel 84, första meningen
I stället för: ”… avsnitt 1.1 i bilaga III.”
ska det stå: ”… avsnitt 1 i bilaga III.”.
Sidan 74, artikel 88.1 första stycket
I stället för: ”… som avses i avsnitten 1 och 5 i bilaga I och som …”
ska det stå: ”… som avses i avsnitten 1 och 8 i bilaga I och som …”.
Sidan 89, artikel 120.3
I stället för: ”3. Med avvikelse från artikel 5 i denna förordning får en produkt med ett intyg som utfärdats i enlighet med direktiv 90/385/EEG eller 93/42/EEG och som är giltigt i enlighet med punkt 2 i den här artikeln endast släppas ut på marknaden eller tas i bruk under förutsättning att den, från och med den dag då denna förordning börjar tillämpas, fortsätter att …”
ska det stå: ”3. Med avvikelse från artikel 5 i denna förordning får en produkt som är en produkt i klass I enligt direktiv 93/42/EEG, för vilken försäkran om överensstämmelse upprättats före den 26 maj 2020 och för vilken förfarandet för bedömning av överensstämmelse enligt denna förordning kräver medverkan av ett anmält organ, eller som har ett intyg som utfärdats i enlighet med direktiv 90/385/EEG eller 93/42/EEG och som är giltigt i enlighet med punkt 2 i den här artikeln, släppas ut på marknaden eller tas i bruk till och med den 26 maj 2024 under förutsättning att den, från och med den 26 maj 2020, fortsätter att …”.
Sidan 89, artikel 120.4
I stället för: ”… på marknaden från och med den 26 maj 2020 för vilka ett intyg som avses i punkt 2 i denna artikel har utfärdats, får fortsätta att tillhandahållas på marknaden eller tas i bruk till och med den 27 maj 2025.”
ska det stå: ”… på marknaden från och med den 26 maj 2020 i enlighet med punkt 3 i denna artikel, får fortsätta att tillhandahållas på marknaden eller tas i bruk till och med den 26 maj 2025.”.
628
Prop. 2020/21:172
Bilaga 2
L 334/166 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | 27.12.2019 |
|
|
|
|
Sidan 90, artikel 120.8
I stället för: ”8. Med avvikelse från artikel 10a och artikel 10b.1 a i direktiv 90/385/EEG och artiklarna 14.1, 14.2 och 14a.1 a och b i direktiv 93/42/EEG ska tillverkare, auktoriserade representanter, importörer och anmälda organ som under den period som inleds det senaste av de datum som avses i artikel 123.3 d och avslutas 18 månader senare uppfyller kraven i artiklarna 29.4 och 56.5 i denna förordning anses följa de lagar och andra författningar som medlemsstaterna antagit i enlighet med artikel 10a i direktiv 90/385/EEG eller artikel 14.1 och 14.2 i direktiv 93/42/EEG och i enlighet med artikel 10b.1 a i direktiv 90/385/EEG eller artikel 14a.1 a och b i direktiv 93/42/EEG enligt beslut 2010/227/EU.”
ska det stå: ”8. Med avvikelse från artikel 10a och artikel 10b.1 a och artikel 11.5 i direktiv 90/385/EEG och artiklarna 14.1, 14.2 och 14a.1 a och b och artikel 16.5 i direktiv 93/42/EEG ska tillverkare, auktoriserade representanter, importörer och anmälda organ som under den period som inleds det senaste av de datum som avses i artikel 123.3 d och avslutas 18 månader senare uppfyller kraven i artiklarna 29.4, 31.1 och 56.5 i denna förordning anses följa de lagar och andra författningar som medlemsstaterna antagit i enlighet med artikel 10a i direktiv 90/385/EEG eller artikel 14.1 och 14.2 i direktiv 93/42/EEG och i enlighet med artikel 10b.1 a i direktiv 90/385/EEG eller artikel 14a.1 a och b i direktiv 93/42/EEG och artikel 11.5 i direktiv 90/385/EEG eller artikel 16.5 i direktiv 93/42/EEG enligt beslut 2010/227/EU.”.
Sidan 90, artikel 122 första stycket andra strecksatsen
I stället för: ”— artiklarna 10a och 10b.1 a i direktiv 90/385/EEG, och …”
ska det stå: ”— artiklarna 10a och 10b.1 a och artikel 11.5 i direktiv 90/385/EEG, och …”.
Sidan 91, artikel 122 första stycket fjärde strecksatsen
I stället för: | ”— | artiklarna 14.1 och 14.2 samt 14a.1 a och b i direktiv 93/42/EEG, och …” |
ska det stå: | ”— | artikel 14.1 och 14.2, artikel 14a.1 a och b samt artikel 16.5 i direktiv 93/42/EEG, och …”. |
Sidan 104, bilaga I avsnitt 23.2 h | ||
I stället för: | ”h) | Den UDI-bärare som avses i artikel 27.4 och del C i bilaga VII.” |
ska det stå: | ”h) | Den UDI-bärare som avses i artikel 27.4 och del C i bilaga VI.”. |
Sidan 112, bilaga III avsnitt 1.1
I stället för: ”1.1. Plan för övervakning av produkter …”
ska det stå: ”1. Plan för övervakning av produkter …”.
Sidan 112, bilaga III avsnitt 1.1 b femte strecksatsen
I stället för: ”— metoder och protokoll för hantering av händelser som är föremål för trendrapporten …”
ska det stå: ”— metoder och protokoll för hantering av tillbud som är föremål för trendrapporten …”.
Sidan 112, bilaga III avsnitt 1.2
I stället för: ”1.2. Den periodiska säkerhetsrapporten …”
ska det stå: ”2. Den periodiska säkerhetsrapporten …”.
629
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/176 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) 2017/746
av den 5 april 2017
om medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik och om upphävande av direktiv 98/79/EG
och kommissionens beslut 2010/227/EU
(Text av betydelse för EES)
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 114 och 168.4 c,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
efter att ha hört Regionkommittén,
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och
av följande skäl:
(1)Europaparlamentets och rådets direktiv 98/79/EG (3) utgör unionens regelverk för medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik. Det direktivet behöver dock grundligt ses över för att man ska kunna fastställa ett kraftfullt, öppet, förutsebart och hållbart regelverk för medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik, som både garanterar en hög hälso- och säkerhetsnivå och stöder innovation.
(2)Syftet med denna förordning är att säkerställa att den inre marknaden för medicintekniska produkter för in vitro- diagnostik fungerar smidigt, med utgångspunkt i en hög hälsoskyddsnivå för patienter och användare och med beaktande av små och medelstora företag som är verksamma inom denna sektor. För att undanröja vanliga
betänkligheter när det gäller säkerhet för medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik ställs det i förordningen också höga kvalitets- och säkerhetskrav på sådana produkter. Båda dessa mål eftersträvas samtidigt och är oskiljaktiga och lika viktiga. När det gäller artikel 114 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) harmoniseras genom denna förordning bestämmelserna om utsläppande på marknaden och ibruktagande av medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik och deras tillbehör på unionsmarknaden, så att dessa produkter kan omfattas av principen om fri rörlighet för varor. När det gäller artikel 168.4 c i EUF- fördraget fastställs i denna förordning höga kvalitets- och säkerhetsstandarder för medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik genom att det bl.a. säkerställs att data som genereras vid prestandastudier är tillförlitliga och robusta och att säkerheten skyddas för de försökspersoner som deltar i prestandastudier.
(3)Denna förordning syftar inte till att harmonisera regler avseende vidare tillhandahållande på marknaden av medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik efter det att de redan har tagits i bruk, t.ex. i samband med försäljning av begagnade produkter.
(4)De viktigaste delarna av det befintliga regelverket, t.ex. övervakning av anmälda organ, riskklassificering, förfaranden för bedömning av överensstämmelse, prestandautvärdering och prestandastudier, säkerhets övervakning och marknadskontroll bör stärkas avsevärt, och för att förbättra hälsa och säkerhet bör det införas bestämmelser som säkerställer öppenhet och spårbarhet beträffande medicintekniska produkter för in vitro- diagnostik.
(5)De internationella riktlinjer som utarbetats för medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik, särskilt inom arbetsgruppen för global harmonisering och dess uppföljningsinitiativ, det internationella forumet International Medical Devices Regulators Forum, bör i möjligaste mån beaktas, så att man kan främja enhetliga, internationella
(1) Yttrande av den 14 februari 2013 (EUT C 133, 9.5.2013, s. 52).
(2) Europaparlamentets ståndpunkt av den 2 april 2014 (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets ståndpunkt vid första behandlingen av den
7 mars 2017 (ännu ej offentliggjord i EUT).
(3) Europaparlamentets och rådets direktiv 98/79/EG av den 27 oktober 1998 om medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik (EGT L 331, 7.12.1998, s. 1).
630
|
|
|
|
| Prop. 2020/21:172 | |
|
|
|
|
| Bilaga 3 | |
5.5.2017 |
|
|
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/177 | |
| SV |
| ||||
|
|
|
|
| ||
| bestämmelser som bidrar | till en hög global säkerhetsskyddsnivå, | och underlätta handeln, särskilt |
i bestämmelserna om unik produktidentifiering, allmänna krav på säkerhet och prestanda, teknisk dokumentation, klassificeringsregler, förfaranden för bedömning av överensstämmelse samt klinisk evidens.
(6)Det finns särskilda egenskaper hos medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik, särskilt när det gäller risk klassificering, förfaranden för bedömning av överensstämmelse och klinisk evidens och hos medicintekniksektorn för in vitro-diagnostik, som gör att det krävs särskild lagstiftning för dem vilken skiljer sig från lagstiftningen för andra medicintekniska produkter, medan de horisontella aspekter som är gemensamma för båda sektorerna bör anpassas till varandra.
(7)Denna förordnings tillämpningsområde bör tydligt avgränsas från annan lagstiftning som avser sådana produkter som medicintekniska produkter, laboratorieprodukter av allmän natur och produkter som endast är avsedda för forskningsändamål.
(8)Det bör åligga medlemsstaterna att från fall till fall avgöra huruvida en produkt omfattas av denna förordnings
tillämpningsområde. För att i detta avseende säkerställa enhetliga kvalificeringsbeslut i alla medlemsstater, i synnerhet när det gäller gränsfall, bör kommissionen, på eget initiativ eller på vederbörligen motiverad begäran av en medlemsstat, efter att ha hört samordningsgruppen för medicintekniska produkter, från fall till fall få avgöra om en viss produkt, produktkategori eller produktgrupp omfattas av denna förordning eller inte. Kommissionen bör säkerställa en lämplig nivå av samråd med Europeiska läkemedelsmyndigheten, Europeiska kemikaliemyndigheten och Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet, beroende på vad som är tillämpligt, när man överväger produkters rättsliga status i gränsfallsfrågor som innefattar läkemedel, mänskliga vävnader och celler, biocidprodukter eller livsmedelsprodukter.
(9)Det förefaller vara möjligt att skilda nationella regler gällande information och rådgivning i fråga om genetisk testning endast i begränsad utsträckning kan inverka på den inre marknadens förmåga att fungera smidigt. Därför är det lämpligt att endast begränsade krav fastställs i denna förordning i detta avseende, med beaktande av behovet av att säkerställa att proportionalitets- och subsidiaritetsprincipen alltid respekteras.
(10)Det bör klargöras att alla tester som ger information om anlag för ett medicinskt tillstånd eller en sjukdom (t.ex. genetiska tester) och tester som tillhandahåller information som ska göra det möjligt att förutsäga behandlings effekter eller behandlingsreaktioner (t.ex. produkter för behandlingsvägledande diagnostik), betraktas som medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik.
(11)Produkter för behandlingsvägledande diagnostik är nödvändiga för att fastställa patienters möjligheter att dra nytta av en behandling med ett särskilt läkemedel genom ett kvantitativt eller kvalitativt fastställande av särskilda markörer som identifierar försökspersoner med högre risk för att drabbas av biverkningar av det berörda läkemedlet eller identifierar patienter i populationen avseende vilka den terapeutiska produkten har studerats på ett adekvat sätt och befunnits vara säker och verksam. En eller flera sådana biomarkörer kan finnas hos friska försökspersoner och/eller hos patienter.
(12)Produkter som används i syfte att övervaka behandling med läkemedel för att säkerställa att koncentrationen av relevanta substanser i människokroppen håller sig inom behandlingsfönstret anses inte vara produkter för behandlingsvägledande diagnostik.
(13)Kravet på att i möjligaste mån minska riskerna bör uppfyllas med hänsyn till det allmänt erkända tekniska utvecklingsstadiet för medicintekniska produkter på läkemedelsområdet.
(14)De säkerhetsaspekter som behandlas i Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/30/EU (1) är en integrerad del av de allmänna kraven på säkerhet och prestanda för medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik. Denna förordning bör följaktligen betraktas som lex specialis i förhållande till direktiv 2014/30/EU.
(15)Denna förordning bör inbegripa krav vad gäller konstruktion och tillverkning av produkter som utsänder joniserande strålning, utan att detta påverkar tillämpningen av rådets direktiv 2013/59/Euratom (2), som har andra syften.
(16)Denna förordning bör innehålla krav på säkerhets- och prestandaegenskaper hos produkter som har utvecklats på ett sådant sätt som förebygger skador på arbetsplatsen, inbegripet skydd mot strålning.
(1) Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/30/EU av den 26 februari 2014 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning om
elektromagnetisk kompatibilitet (EUT L 96, 29.3.2014, s. 79).
(2) Rådets direktiv 2013/59/Euratom av den 5 december 2013 om fastställande av grundläggande säkerhetsnormer för skydd mot de faror som uppstår till följd av exponering för joniserande strålning, och om upphävande av direktiven 89/618/Euratom, 90/641/Euratom, 96/29/Euratom, 97/43/Euratom och 2003/122/Euratom (EUT L 13, 17.1.2014, s. 1).
631
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/178 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
(17)Det är nödvändigt att klargöra att programvara i sig, som av tillverkaren är särskilt avsedd att användas för ett eller flera av de medicinska ändamål som anges i definitionen av en medicinteknisk produkt för in vitro- diagnostik, kvalificeras som en medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik, medan generell programvara, även om den används i en vårdmiljö, eller programvara avsedd för att befrämja välbefinnande inte är en medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik. Kvalificeringen av programvara, antingen som produkt eller som tillbehör, är oberoende av programvarans placering eller typen av koppling mellan programvaran och en produkt.
(18)Definitionerna i denna förordning vad gäller själva produkterna, tillhandahållandet av produkter, ekonomiska aktörer, användare och särskilda processer, bedömningen av överensstämmelse, klinisk evidens, övervakning av produkter som släppts ut på marknaden, säkerhetsövervakning samt marknadskontroll, standarder och andra tekniska specifikationer, bör för att förbättra den rättsliga säkerheten anpassas till väletablerad praxis på unionsnivå och internationell nivå.
(19)Det bör klargöras att det är viktigt att produkter som erbjuds en person i unionen via informationssamhällets
tjänster enligt Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/1535 (1) samt produkter som används i samband med kommersiell verksamhet för att tillhandahålla en diagnostisk eller terapeutisk tjänst till personer i unionen uppfyller kraven i denna förordning när den berörda produkten släpps ut på marknaden eller tjänsten tillhandahållas i unionen.
(20)Med tanke på den stora betydelse som standardiseringen har på området medicintekniska produkter för in vitro- diagnostik bör efterlevnaden av harmoniserade standarder enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1025/2012 (2) vara ett sätt för tillverkarna att visa att de uppfyller de allmänna kraven på säkerhet och prestanda samt andra lagstiftningskrav, t.ex. om kvalitet och riskhantering, som fastställs i den här förordningen.
(21)Genom direktiv 98/79/EG kan kommissionen anta gemensamma tekniska specifikationer för specifika kategorier av medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik. På områden där harmoniserade standarder saknas eller är otillräckliga bör kommissionen ges befogenhet att fastställa gemensamma specifikationer som gör det möjligt att uppfylla de allmänna kraven på säkerhet och prestanda samt de krav på prestandastudier och prestandau tvärdering och/eller uppföljning efter utsläppandet på marknaden som fastställs i denna förordning.
(22)Gemensamma specifikationer bör utarbetas efter samråd med relevanta intressenter och med beaktande av europeiska och internationella standarder.
(23)Bestämmelserna om produkter bör i förekommande fall anpassas till den nya lagstiftningsramen för saluföring av produkter, som består av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 765/2008 (3) och Europapar lamentets och rådets beslut nr 768/2008/EG (4).
(24)De bestämmelser om marknadskontroll i unionen och kontroll av produkter som förs in på unionsmarknaden som fastställs i förordning (EG) nr 765/2008 är tillämpliga på de produkter som omfattas av den här förordningen, vilket dock inte hindrar medlemsstaterna från att välja vilka behöriga myndigheter som ska utföra dessa uppgifter.
(25)För att de relevanta aktörerna lättare ska förstå de krav som fastställs i denna förordning och därmed följa dem i större utsträckning bör det med utgångspunkt i den nya lagstiftningsramen för saluföring av produkter tydligt anges vilka allmänna skyldigheter som de olika ekonomiska aktörerna, inklusive importörer och distributörer, har, utan att detta påverkar de särskilda skyldigheter som fastställs i de olika delarna av denna förordning.
(26)Vid tillämpning av denna förordning bör distributörers verksamhet anses inbegripa förvärv, innehav och tillhandahållande av produkter.
(1) Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/1535 av den 9 september 2015 om ett informationsförfarande beträffande tekniska
föreskrifter och beträffande föreskrifter för informationssamhällets tjänster (EUT L 241, 17.9.2015, s. 1).
(2) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1025/2012 av den 25 oktober 2012 om europeisk standardisering och om ändring av rådets direktiv 89/686/EEG och 93/15/EEG samt av Europaparlamentets och rådets direktiv 94/9/EG, 94/25/EG, 95/16/EG, 97/23/EG, 98/34/EG, 2004/22/EG, 2007/23/EG, 2009/23/EG och 2009/105/EG samt om upphävande av rådets beslut 87/95/EEG och
Europaparlamentets och rådets beslut 1673/2006/EG (EUT L 316, 14.11.2012, s. 12).
(3) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 765/2008 av den 9 juli 2008 om krav för ackreditering och marknadskontroll
i samband med saluföring av produkter och upphävande av förordning (EEG) nr 339/93 (EUT L 218, 13.8.2008, s. 30).
(4) Europaparlamentets och rådets beslut nr 768/2008/EG av den 9 juli 2008 om en gemensam ram för saluföring av produkter och upphävande av rådets beslut 93/465/EEG (EUT L 218, 13.8.2008, s. 82).
632
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/179 |
SV | |||
|
|
|
|
(27)För att underlätta tillämpningen av denna förordning bör flera av tillverkarens skyldigheter, t.ex. prestandau tvärdering och rapportering om säkerhetsövervakning, som inte fastställdes annat än i bilagorna till direktiv 98/79/EG arbetas in förordningens artikeldel.
(28)För att säkerställa högsta möjliga hälsoskyddsnivå bör reglerna för medicintekniska produkter för in vitro- diagnostik som både tillverkas och används inom en enda hälso- och sjukvårdsinstitution förtydligas och förstärkas. Sådan användning bör tolkas så att den inbegriper mätning och erhållande av resultat.
(29)Hälso- och sjukvårdsinstitutioner bör ha möjlighet att tillverka, förändra och använda produkter internt för att därmed, i icke-industriell skala, tillgodose målpatientgruppernas särskilda behov som inte kan tillgodoses på lämplig prestandanivå genom en likvärdig produkt som är tillgänglig på marknaden. Det är i detta sammanhang lämpligt att föreskriva att vissa regler i denna förordning när det gäller produkter som tillverkas och används endast inom hälso- och sjukvårdsinstitutioner, inklusive sjukhus och institutioner såsom laboratorier och folkhälsoinstitutioner som stöder hälso- och sjukvårdssystemet och/eller tillgodoser patientbehov men som inte har tillstånd att direkt behandla eller vårda patienter, inte bör tillämpas eftersom denna förordnings syften ändå kommer att uppfyllas på ett proportionellt sätt. Det bör noteras att begreppet hälso- och sjukvårdsinstitution inte omfattar inrättningar som i första hand har som syfte att främja en bättre hälsa eller en hälsosam livsstil, såsom gym, span, friskvårds- och träningsanläggningar. Det undantag som gäller för hälso- och sjukvårdsinstitutioner gäller följaktligen inte för dessa inrättningar.
(30)Mot bakgrund av det faktum att fysiska och juridiska personer kan begära ersättning för skador som orsakats av en defekt produkt i enlighet med tillämplig unionsrätt och nationell rätt är det lämpligt att kräva att tillverkare har vidtagit åtgärder som tillhandahåller tillräcklig ekonomisk täckning med avseende på deras möjliga ansvar enligt rådets direktiv 85/374/EEG (1). Sådana åtgärder bör vara proportionella i förhållande till riskklassen, produkttypen och företagets storlek. I detta sammanhang är det även lämpligt att fastställa regler för hur en behörig myndighet kan underlätta tillhandahållandet av information till personer som kan ha skadats av en defekt produkt.
(31)För att säkerställa att produkter som serietillverkas fortsätter att uppfylla kraven i denna förordning och att erfarenheterna från användningen av produkter som de tillverkar beaktas i tillverkningsprocessen bör alla tillverkare ha ett kvalitetsledningssystem och ett system för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden, vilket bör stå i proportion till riskklassen och berörd produkttyp. För att minimera riskerna eller förebygga tillbud som rör produkterna, bör tillverkarna dessutom inrätta ett system för riskhantering och ett system för rapportering av tillbud och korrigerande säkerhetsåtgärder på marknaden.
(32)Riskhanteringssystemet bör vara noggrant anpassat till och återspeglat i prestandautvärderingsprocessen för produkten, inbegripet de kliniska risker som ska hanteras som en del av prestandastudier, prestandautvärdering och prestandauppföljning efter utsläppandet på marknaden. Riskhanteringsprocessen och prestandautvärdering sprocessen bör vara beroende av varandra och uppdateras regelbundet.
(33)Det bör säkerställas att den person inom tillverkarens organisation som svarar för övervakning och kontroll av tillverkningen av produkter samt aktiviteter avseende övervakning av produkter som släppts ut på marknaden och säkerhetsövervakning, ansvarar för att regelverket efterlevs och uppfyller vissa minimikrav i fråga om kompetens.
(34)I fråga om tillverkare som inte är etablerade i unionen har de auktoriserade representanterna en central roll som garanter för att dessa tillverkares produkter uppfyller kraven och som tillverkarnas kontaktpersoner etablerade
iunionen. Med tanke på denna centrala roll är det i verkställighetssyfte lämpligt att göra den auktoriserade representanten rättsligt ansvarig för defekta produkter för den händelse att en tillverkare som inte är etablerad
iunionen inte har uppfyllt sina allmänna skyldigheter. Det ansvar som i denna förordning föreskrivs för den auktoriserade representanten påverkar inte tillämpningen av direktiv 85/374/EEG, och följaktligen bör den auktoriserade representanten vara solidariskt ansvarig tillsammans med importören och tillverkaren. Den auktoriserade representantens uppgifter bör definieras i en skriftlig fullmakt. Med tanke på de auktoriserade representanternas roll bör det tydligt anges vilka minimikrav som de bör uppfylla, inklusive kravet på att de ska ha en person tillgänglig som uppfyller minimikrav i fråga om kompetens vilka bör motsvara de krav som ställs på tillverkarens person med ansvar för att regelverket efterlevs.
(1) Rådets direktiv 85/374/EEG av den 25 juli 1985 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om skadeståndsansvar för produkter med säkerhetsbrister (EGT L 210, 7.8.1985, s. 29).
633
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/180 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
(35)För att säkerställa rättslig säkerhet när det gäller de ekonomiska aktörernas skyldigheter måste det klargöras när distributörer, importörer eller andra ska betraktas som tillverkare av en produkt.
(36)Parallellhandel med produkter som redan släppts ut på marknaden är en laglig form av handel på den inre marknaden i enlighet med artikel 34 i EUF-fördraget, med förbehåll för de restriktioner som beror på behovet av skydd för hälsa och säkerhet och på behovet av skydd för immateriella rättigheter enligt artikel 36 i EUF- fördraget. Medlemsstaterna gör dock olika tolkningar av hur principen om parallellhandel bör tillämpas. Därför bör villkoren, särskilt kraven för ommärkning och ompaketering, preciseras i denna förordning, med beaktande av domstolens rättspraxis (1) inom andra relevanta sektorer och befintlig god praxis på området medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik.
(37)Produkter bör i allmänhet vara försedda med en CE-märkning som visar att de överensstämmer med denna förordning, så att de omfattas av den fria rörligheten för varor inom unionen och kan tas i bruk för sitt avsedda ändamål. Medlemsstaterna bör inte försöka hindra att produkter som uppfyller kraven i denna förordning släpps ut på marknaden eller tas i bruk. Medlemsstaterna bör dock ha rätt att besluta huruvida de ska begränsa användningen av en specifik produkttyp med hänsyn till aspekter som inte omfattas av denna förordning.
(38)Produkters spårbarhet genom ett system för unik produktidentifiering (UDI-system) som bygger på internationella riktlinjer bör i hög grad öka effektiviteten avseende säkerhetsrelaterade åtgärder för produkter som släppts ut på marknaden, som beror på förbättrad rapportering om tillbud, riktade korrigerande säkerhetsåtgärder på marknaden och bättre övervakning från de behöriga myndigheternas sida. Den bör också bidra till att minska medicinska fel och bekämpa förfalskade produkter. UDI-systemet bör också förbättra policyer för inköp och avfallsbortskaffande samt lagerhantering hos hälso- och sjukvårdsinstitutioner och andra ekonomiska aktörer och, om möjligt, vara kompatibelt med andra autentiseringssystem som redan är i bruk i dessa miljöer.
(39)UDI-systemet bör tillämpas på alla produkter som släpps ut på marknaden, utom produkter avsedda för prestandastudier, och baseras på internationellt erkända principer, bland annat definitioner som är förenliga med dem som används av viktiga handelspartner. För att UDI-systemet ska kunna fungera i tid för tillämpningen av denna förordning bör närmare bestämmelser fastställas i denna förordning och i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 (2).
(40)Öppenhet och adekvat tillgång till information, som presenteras för den avsedda användaren på lämpligt sätt, är av väsentlig betydelse i allmänhetens intresse för att skydda folkhälsan, för att patienter och hälso- och sjukvårds personal ska få ökat inflytande och kunna fatta välgrundade beslut, för att lagstiftningsbeslut ska vara ordentligt underbyggda och för att skapa förtroende för regelverket.
(41)En central aspekt för att målen i denna förordning ska kunna uppfyllas är inrättandet av en europeisk databas för medicintekniska produkter (Eudamed) som bör integrera olika elektroniska system för sammanställning och behandling av information om produkter på marknaden och om berörda ekonomiska aktörer, vissa aspekter av bedömningen av överensstämmelse, anmälda organ, intyg, prestandastudier, säkerhetsövervakning och marknads kontroll. Syftet med databasen är att öka öppenheten överlag, bland annat genom att förbättra allmänhetens och hälso- och sjukvårdspersonals tillgång till information, att undvika krav på dubbelrapportering, att öka samordningen mellan medlemsstaterna och att rationalisera och underlätta informationsflödet mellan ekonomiska aktörer, anmälda organ eller sponsorer och medlemsstaterna, liksom mellan medlemsstaterna sinsemellan och mellan dem och kommissionen. Inom den inre marknaden kan man endast effektivt säkerställa detta på unionsnivå, och kommissionen bör därför vidareutveckla och förvalta Europeiska databasen för medicintekniska produkter som inrättades genom kommissionens beslut 2010/227/EU (3).
(42)För att bidra till att Eudamed fungerar smidigt bör en internationellt erkänd nomenklatur för medicintekniska produkter göras tillgänglig utan avgift för tillverkare och andra fysiska eller juridiska personer som enligt denna förordning är skyldiga att använda nomenklaturen. Denna nomenklatur bör vidare vara tillgänglig, när så är praktiskt möjligt, utan avgift även för andra intressenter.
(1) Dom av den 28 juli 2011, Orifarm och Paranova, i de förenade målen C-400/09 och C‑207/10, ECLI:EU:C:2011:519.
(2) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och
93/42/EEG (se sidan 1 i detta nummer av EUT).
(3) Kommissionens beslut 2010/227/EU av den 19 april 2010 om den europeiska databasen för medicintekniska produkter (Eudamed) (EUT L 102, 23.4.2010, s. 45).
634
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/181 |
SV | |||
|
|
|
|
(43)Eudameds elektroniska system för produkter på marknaden, relevanta ekonomiska aktörer och intyg bör ge allmänheten tillräcklig information om produkter på unionsmarknaden. Det elektroniska systemet för prestandastudier bör fungera som ett verktyg för samarbetet mellan medlemsstaterna och göra det möjligt för sponsorerna att på frivillig väg lämna in en enda ansökan för flera medlemsstater och att rapportera allvarliga negativa händelser, produktfel och relaterade uppdateringar. Via det elektroniska systemet för säkerhets övervakning bör tillverkarna kunna rapportera allvarliga tillbud och andra händelser som omfattas av rapporter ingsplikt, och det blir lättare att samordna de behöriga myndigheternas utvärdering av sådana tillbud och händelser. Det elektroniska systemet för marknadskontroll bör användas för utbyte av information mellan de behöriga myndigheterna.
(44)När det gäller data som har sammanställts och behandlats genom Eudameds elektroniska system är Europapar
lamentets och rådets direktiv 95/46/EG (1) tillämpligt på behandling av personuppgifter som utförs i medlemsstaterna, under övervakning av medlemsstaternas behöriga myndigheter, särskilt de offentliga oberoende myndigheter som medlemsstaterna har utsett. Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 (2) är tillämplig på behandling av personuppgifter som, under övervakning av Europeiska datatill synsmannen, utförs av kommissionen inom ramen för den här förordningen. I enlighet med förordning (EG) nr 45/2001 bör kommissionen utses till registeransvarig för Eudamed och dess elektroniska system.
(45)I fråga om produkter i klasserna C och D bör tillverkarna göra en sammanfattning av de viktigaste säkerhets- och prestandaaspekterna samt resultaten av prestandautvärderingen i ett dokument som bör vara allmänt tillgängligt.
(46)Det är av största vikt att de anmälda organen fungerar väl för att man ska kunna säkerställa en hög hälso- och säkerhetsskyddsnivå och för att allmänheten ska ha förtroende för systemet. Medlemsstaternas utseende och övervakning av anmälda organ i enlighet med detaljerade och stränga kriterier bör därför kontrolleras på unionsnivå.
(47)De anmälda organens bedömning av tillverkarnas tekniska dokumentation, särskilt dokumentationen av prestandautvärdering, bör kritiskt utvärderas av myndigheten med ansvar för anmälda organ. Utvärderingen bör ingå i det riskbaserade tillvägagångssättet avseende de anmälda organens tillsyns- och övervakningsverksamhet, och bör grundas på ett urval av den relevanta dokumentationen.
(48)De anmälda organens ställning i förhållande till tillverkarna bör stärkas, även i fråga om deras rätt och skyldighet att göra oanmälda revisioner på plats och utföra fysiska tester eller laboratorietester av produkter för att säkerställa att tillverkarna fortsätter att uppfylla kraven efter den ursprungliga certifieringen.
(49)För att öka öppenheten i fråga om de nationella myndigheternas tillsyn av anmälda organ, bör myndigheter med ansvar för anmälda organ offentliggöra information om nationella bestämmelser som reglerar hur anmälda organ bedöms, utses och övervakas. I enlighet med god förvaltningspraxis bör denna information hållas aktuell av de myndigheterna, särskilt för att återspegla relevanta, betydande eller väsentliga ändringar i berörda förfaranden.
(50)Den medlemsstat där ett anmält organ är etablerat bör ansvara för tillämpningen av kraven i denna förordning med avseende på det anmälda organet.
(51)Medlemsstaterna bör, särskilt med tanke på sitt ansvar för att organisera och tillhandahålla hälso- och sjukvård, få fastställa ytterligare krav på anmälda organ som utsetts för bedömning av överensstämmelse av produkter och som är etablerade på deras territorium, när det gäller frågor som inte regleras av denna förordning. Sådana ytterligare fastställda krav bör inte påverka tillämpningen av mer specifik övergripande unionslagstiftning om anmälda organ och likabehandling av anmälda organ.
(52)Beträffande produkter i klass D bör de behöriga myndigheterna informeras om intyg som utfärdas av anmälda organ och få rätt att granska de anmälda organens bedömning.
(1) Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling
av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (EGT L 281, 23.11.1995, s. 31).
(2) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 av den 18 december 2000 om skydd för enskilda då gemenskapsinstitutio nerna och gemenskapsorganen behandlar personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter (EGT L 8, 12.1.2001, s. 1).
635
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/182 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
(53)Beträffande produkter i klass D för vilka gemensamma specifikationer saknas är det lämpligt att föreskriva att, om det är den första certifieringen för den specifika typen av produkt i fråga och det inte finns någon liknande produkt på marknaden med samma avsedda ändamål och grundad på liknande teknik, bör anmälda organ, utöver de laboratorietester som EU:s referenslaboratorier gör av den prestanda som tillverkaren angett och av produktens överensstämmelse med kraven, vara tvungna att begära att expertpaneler granskar deras bedömnings rapporter om prestandautvärderingen. Samrådet med expertpaneler i samband med prestandautvärderingen bör leda till en harmoniserad utvärdering av medicintekniska högriskprodukter för in vitro-diagnostik genom utbyte av sakkunskap om prestandaaspekter och utarbetande av gemensamma specifikationer för produktkategorier som har genomgått denna samrådsprocess.
(54)För att patientsäkerheten ska förbättras och hänsyn tas till de tekniska framstegen, bör det nu gällande klassifice ringssystem för produkter som avses i direktiv 98/79/EG förändras i grunden i enlighet med internationell praxis, och motsvarande förfaranden för bedömning av överensstämmelse bör anpassas i enlighet därmed.
(55)Det är nödvändigt, särskilt med tanke på förfarandena för bedömning av överensstämmelse, att dela in produkter i fyra riskklasser och att fastställa ett antal robusta riskbaserade klassificeringsregler, i enlighet med internationell praxis.
(56)Tillverkarna bör i allmänhet själva ansvara helt för bedömningen av överensstämmelse av produkter i klass A, eftersom dessa produkter har en låg riskpotential. För produkter i klasserna B, C och D bör det vara obligatoriskt att ett anmält organ medverkar i lämplig utsträckning.
(57)Förfarandena för bedömning av överensstämmelse av produkter bör ytterligare stärkas och rationaliseras, samtidigt som kraven på de bedömningar som de anmälda organen ska göra bör vara tydligt angivna för att säkerställa likvärdiga förutsättningar.
(58)Det är lämpligt att exportintyg innehåller information som gör det möjligt att använda Eudamed för att få information om produkten, särskilt om huruvida den finns på marknaden, har dragits tillbaka från marknaden eller återkallats samt om alla intyg om produktens överensstämmelse.
(59)Det är nödvändigt att klargöra kraven på kontroll av frisläppande av satser i fråga om de produkter som medför högst risk.
(60)EU:s referenslaboratorier bör ha möjlighet att genom laboratorietester kontrollera att de produkter som medför högst risk har den prestanda som tillverkaren angett och överensstämmer med de tillämpliga gemensamma
specifikationerna, när sådana finns, eller med andra lösningar som tillverkaren valt för att garantera en nivå i fråga om säkerhet och prestanda som är minst likvärdig.
(61)För att säkerställa en hög säkerhets- och prestandanivå bör det med hjälp av klinisk evidens styrkas att de allmänna krav på säkerhet och prestanda som fastställs i denna förordning är uppfyllda. Det är nödvändigt att klargöra kraven på styrkande av den kliniska evidensen, som grundar sig på uppgifter om vetenskaplig giltighet, och produktens analytiska respektive kliniska prestanda. För att det ska bli en strukturerad och transparent process som leder fram till tillförlitliga och solida uppgifter, bör inhämtandet och bedömningen av tillgänglig vetenskaplig information och uppgifter från prestandastudier grundas på en prestandautvärderingsplan.
(62)Som en allmän regel bör klinisk evidens komma från prestandastudier som genomförs under ansvar av en sponsor. Det bör vara möjligt för såväl tillverkaren som någon annan fysisk eller juridisk person att vara den sponsor som åtar sig ansvaret för prestandastudien.
(63)Det är nödvändigt att säkerställa att den kliniska evidensen för produkter uppdateras under hela produkternas livscykel. En sådan uppdatering innebär planerad övervakning av den vetenskapliga utvecklingen och förändringar av medicinsk praxis från tillverkarens sida. Relevant ny information bör leda till en omprövning av den kliniska evidensen för produkten så att säkerheten och prestandan därigenom säkerställs genom en kontinuerlig prestandautvärderingsprocess.
(64)Man bör vara medveten om att begreppet klinisk nytta för medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik skiljer sig
igrunden från det som tillämpas för läkemedel eller terapeutiska medicintekniska produkter eftersom nyttan med medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik består i att ge korrekt medicinsk information om patienter, som
itillämpliga fall bedöms mot medicinsk information som erhållits genom användning av andra diagnostiska alternativ och tekniker, medan det slutliga kliniska resultatet för patienten är avhängigt av ytterligare diagnostiska och/eller terapeutiska alternativ som kan finnas tillgängliga.
636
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/183 |
SV | |||
|
|
|
|
(65)Om specifika produkter saknar analytisk eller klinisk prestanda eller specifika prestandakrav inte är tillämpliga, är det lämpligt att utelämnanden i fråga om sådana krav motiveras i prestandautvärderingsplanen och relaterade rapporter.
(66)Reglerna för prestandastudier bör vara i linje med väletablerade internationella riktlinjer på området, t.ex. den internationella standarden ISO 14155:2011 om god klinisk praxis för klinisk prövning av medicintekniska
produkter för människor, så att resultaten av prestandastudier som genomförs i unionen lättare kan godtas som dokumentation utanför unionen och så att resultaten av prestandastudier som genomförs utanför unionen i enlighet med internationella riktlinjer lättare kan godtas inom unionen. Reglerna bör också vara i linje med den senaste versionen av Världsläkarorganisationens (World Medical Association) Helsingforsdeklaration om etiska principer för medicinsk forskning som utförs på människor.
(67)Den medlemsstat där prestandastudien genomförs bör tillåtas att fastställa vilken myndighet som lämpligen bör delta i bedömningen av en ansökan om att få genomföra en prestandastudie samt att organisera etikkommittéers medverkan inom de tidsfrister för tillståndet för prestandastudien som anges i denna förordning. Dessa beslut rör den interna organisationen inom varje enskild medlemsstat. I detta sammanhang bör medlemsstaterna säkerställa att lekmän, särskilt patienter eller patientorganisationer, bereds möjlighet att delta. De bör också säkerställa att nödvändig expertis finns tillgänglig.
(68)Det bör inrättas ett elektroniskt system på unionsnivå för att säkerställa att alla de interventionsstudier av klinisk prestanda och andra prestandastudier som medför risker för försökspersonerna säkert registreras och rapporteras
i en allmänt tillgänglig databas. För att skydda rätten till skydd av personuppgifter i enlighet med artikel 8 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (nedan kallad stadgan) bör inga personuppgifter om de försökspersoner som deltar i prestandastudier registreras i det elektroniska systemet. För att säkerställa synergieffekter med området kliniska prövningar av medicintekniska produkter bör det elektroniska systemet för prestandastudier vara kompatibelt med den EU-databas som ska inrättas för kliniska prövningar av humanläkemedel.
(69)När en interventionsstudie av klinisk prestanda eller en annan prestandastudie som innebär risker för försökspersonerna ska genomföras i mer än en medlemsstat, bör sponsorn ha möjlighet att lämna in en enda ansökan för att minska den administrativa bördan. För att möjliggöra resursdelning och säkerställa enhetliga bedömningar av hälso- och säkerhetsaspekterna av den produkt som är föremål för prestandastudien och av den vetenskapliga utformningen av den prestandastudien bör förfarandet för bedömningen av en enda ansökan samordnas mellan medlemsstaterna, under en samordnande medlemsstats ledning. Denna samordnade bedömning bör inte omfatta bedömningar av rent nationella, lokala och etiska aspekter på en prestandastudie, såsom informerat samtycke. Under en inledande period på sju år från och med den dag då denna förordning börjar tillämpas bör medlemsstaterna ha möjlighet att delta i den samordnade bedömningen på frivillig basis. Efter denna period bör alla medlemsstater vara skyldiga att delta i den samordnade bedömningen. Kommissionen bör, på grundval av erfarenheterna från medlemsstaternas frivilliga samordning, utarbeta en rapport om tillämpningen av de relevanta bestämmelserna angående det samordnade bedömningsförfarandet. Om rapportens slutsatser är negativa bör kommissionen lämna in ett förslag om att förlänga den period under vilken deltagandet i det samordnade bedömningsförfarandet är frivilligt.
(70)Sponsorerna bör rapportera vissa negativa händelser och produktfel som förekommer under interventions studierna av klinisk prestanda och andra prestandastudier som innebär risker för försökspersonerna till de medlemsstater där studierna genomförs. Medlemsstaterna bör ha möjlighet att avsluta eller avbryta studierna eller återkalla tillståndet för dessa studier, om det bedöms vara nödvändigt för att säkerställa ett högt skydd av de försökspersoner som deltar i sådana studier. Sådan information bör delges övriga medlemsstater.
(71)Sponsorn för en prestandautvärdering bör överlämna en för den avsedda användaren lättfattlig sammanfattning av resultaten av prestandastudien tillsammans med prestandastudierapporten, i förekommande fall, inom de tidsfrister som fastställs i denna förordning. När det av vetenskapliga skäl inte är möjligt att överlämna sammanfattningen av resultaten inom de fastställda tidsfristerna bör sponsorn motivera detta och ange när resultaten kommer att överlämnas.
(72)Med undantag av vissa allmänna krav bör denna förordning endast omfatta prestandastudier som är avsedda att samla vetenskapliga data syfte att visa produkternas överensstämmelse.
637
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/184 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
(73)Det är nödvändigt att klargöra att prestandastudier med överblivet provmaterial inte kräver tillstånd. De allmänna kraven och andra ytterligare krav vad gäller uppgiftsskydd och de tillämpliga kraven för förfaranden som utförs i enlighet med nationell rätt såsom etisk granskning bör dock fortsätta att gälla för alla prestandastudier, inklusive när överblivet provmaterial används.
(74)De principer för ersättning, begränsning och förfining på djurförsöksområdet som fastställs i Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/63/EU (1) bör iakttas. I synnerhet bör onödiga dubbleringar av tester och studier undvikas.
(75)Tillverkarna bör spela en aktiv roll efter utsläppandet på marknaden genom att systematiskt och aktivt samla de erfarenheter efter utsläppandet på marknaden som gjorts vid användningen av deras produkter i syfte att uppdatera sin tekniska dokumentation och samarbeta med de nationella behöriga myndigheter som ansvarar för säkerhetsövervakning och marknadskontroll. I detta syfte bör tillverkarna inrätta ett omfattande system för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden, vilket inrättas i enlighet med kvalitetsstyrningssystemet och baserar sig på en plan för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden. Relevanta uppgifter och relevant information som samlats in genom övervakningen av produkter som släppts ut på marknaden, samt erfarenheter från förebyggande och/eller korrigerande åtgärder som genomförts bör användas för uppdatering av relevanta delar av den tekniska dokumentationen, såsom sådana som avser riskbedömning och prestandau tvärdering, och bör också bidra till öppenhet och insyn.
(76)För att förbättra skyddet av hälsa och säkerhet avseende produkter på marknaden bör det elektroniska systemet för säkerhetsövervakning av produkter effektiviseras genom att man skapar en central portal på unionsnivå för rapportering av allvarliga tillbud och korrigerande säkerhetsåtgärder på marknaden.
(77)Medlemsstaterna bör vidta lämpliga åtgärder för att öka medvetenheten bland hälso- och sjukvårdspersonal, användare och patienter om vikten av att rapportera tillbud. Hälso- och sjukvårdspersonal, användare och patienter bör ges uppmuntras och ges möjlighet att rapportera misstänkta allvarliga tillbud på nationell nivå med användning av enhetliga format. De nationella behöriga myndigheterna bör informera tillverkarna om misstänkta allvarliga tillbud, och om en tillverkare bekräftar att ett sådant tillbud kan ha inträffat, bör de berörda myndigheterna säkerställa att lämplig uppföljning sker i syfte att minska risken för att sådana tillbud ska inträffa fler gånger.
(78)Utvärderingen av rapporterade allvarliga tillbud och korrigerande säkerhetsåtgärder på marknaden bör göras på nationell nivå, men man bör säkerställa att bedömningarna samordnas när det har inträffat liknande tillbud eller när korrigerande säkerhetsåtgärder på marknaden måste vidtas i mer än en medlemsstat, i syfte att dela på resurserna och vidta enhetliga korrigerande åtgärder.
(79)Inom ramen för en utredning av ett tillbud bör de behöriga myndigheterna, när så är lämpligt, ta hänsyn till information och synpunkter från relevanta intressenter, inbegripet patientorganisationer, organisationer för hälso- och sjukvårdspersonal och sammanslutningar för tillverkare.
(80)Rapporteringen av allvarliga negativa händelser eller produktfel i samband med interventionsstudier av klinisk prestanda och andra prestandastudier som innebär risker för försökspersonerna och rapportering av allvarliga tillbud efter det att en produkt har släppts ut på marknaden bör vara klart åtskilda så att man undviker dubbelrapportering.
(81)Det bör införas regler för marknadskontroll i denna förordning för att stärka de nationella behöriga myndigheternas rättigheter och skyldigheter, för att säkerställa att deras marknadskontroll samordnas på ett effektivt sätt och för att klargöra de tillämpliga förfarandena.
(82)Alla statistiskt signifikanta ökningar av antalet eller allvarlighetsgraden av tillbud som inte är allvarliga eller av förväntade felaktiga resultat som kan inverka väsentligt på nytta/riskanalysen och som kan leda till oacceptabla risker bör rapporteras till de behöriga myndigheterna så att en bedömning kan göras och lämpliga åtgärder vidtas.
(83)En expertkommitté, samordningsgruppen för medicintekniska produkter, som består av personer som medlemsstaterna har utsett på grund av deras roll och sakkunskap inom området för medicintekniska produkter,
(1) Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/63/EU av den 22 september 2010 om skydd av djur som används för vetenskapliga ändamål (EUT L 276, 20.10.2010, s. 33).
638
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/185 |
SV | |||
|
|
|
|
inbegripet medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik, bör inrättas i enlighet med de villkor och bestämmelser som anges i förordning (EU) 2017/745 för att fullgöra de uppgifter som anges i den här förordningen och i förordning (EU) 2017/745, lämna råd till kommissionen och hjälpa kommissionen och medlemsstaterna med att säkerställa att denna förordning genomförs på ett harmoniserat sätt. Samordningsgruppen för medicintekniska produkter bör kunna inrätta undergrupper för att ha tillgång till nödvändig djupgående teknisk sakkunskap inom området för medicintekniska produkter, inbegripet medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik. Vid inrättandet av undergrupper bör man i tillräcklig utsträckning beakta möjligheten att involvera befintliga arbetsgrupper på unionsnivå inom området för medicintekniska produkter.
(84)Närmare samordning mellan de nationella behöriga myndigheterna genom informationsutbyten och samordnade bedömningar under ledning av en samordnande myndighet är viktig för att man ska kunna säkerställa en genomgående hög hälso- och säkerhetsskyddsnivå på den inre marknaden, särskilt i fråga om prestandastudier och säkerhetsövervakning. Principen om samordnat utbyte och samordnad bedömning bör också gälla för annan myndighetsverksamhet som beskrivs i denna förordning, såsom utseende av anmälda organ, och bör uppmuntras inom området marknadskontroll av produkter. Samarbete, samordning och information om verksamheten bör också leda till effektivare användning av resurser och sakkunskap på nationell nivå.
(85)Kommissionen bör lämna vetenskapligt, tekniskt och motsvarande logistiskt stöd till de samordnande nationella myndigheterna och säkerställa att regelverket för produkter genomförs effektivt och enhetligt på unionsnivå på grundval av tillförlitliga vetenskapliga belägg.
(86)Unionen och, där så är lämpligt, medlemsstaterna bör aktivt delta i internationellt regleringssamarbete avseende produkter för att underlätta utbyte av säkerhetsrelaterad information om produkter och för att främja fortsatt utveckling av internationella riktlinjer som bidrar till att det inom andra jurisdiktioner antas bestämmelser som ger en skyddsnivå för hälsa och säkerhet som är likvärdig med den som fastställs i denna förordning.
(87)Medlemsstaterna bör vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att bestämmelserna i denna förordning genomförs, bland annat genom att fastställa effektiva, proportionella och avskräckande sanktioner för åsidosättande av dem.
(88)Denna förordning bör visserligen inte inverka på medlemsstaternas rätt att ta ut avgifter för verksamhet på nationell nivå, men för att säkerställa öppenhet och insyn bör medlemsstaterna informera kommissionen och de andra medlemsstaterna innan de beslutar om sådana avgifters struktur och storlek. För att ytterligare säkerställa öppenhet och insyn bör information om avgifternas struktur och storlek finnas allmänt tillgänglig på begäran.
(89)Denna förordning är förenlig med de grundläggande rättigheter och principer som erkänns särskilt i stadgan,
isynnerhet människans värdighet, människans integritet, skydd av personuppgifter, frihet för konsten och vetenskapen, näringsfrihet och rätt till egendom. Dessa rättigheter och principer bör ligga till grund för medlemsstaternas tillämpning av denna förordning.
(90)Befogenheten att anta delegerade akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget bör delegeras till kommissionen
isyfte att ändra vissa icke väsentliga bestämmelser i denna förordning. Det är särskilt viktigt att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå, och att dessa samråd genomförs i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning (1). För att säkerställa lika stor delaktighet i förberedelsen av delegerade akter erhåller Europapar lamentet och rådet alla handlingar samtidigt som medlemsstaternas experter, och deras experter ges systematiskt tillträde till möten i kommissionens expertgrupper som arbetar med förberedelse av delegerade akter.
(91)För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (2).
(1) EUT L 123, 12.5.2016, s. 1.
(2) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (EUT L 55, 28.2.2011, s. 13).
639
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/186 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
(92)Det rådgivande förfarandet bör tillämpas för genomförandeakter som anger formen för och presentationen av de uppgifter som ska ingå i tillverkarens sammanfattningar av säkerhet och prestanda samt fastställer mallen för exportintyg, eftersom dessa genomförandeakter rör förfarandefrågor och inte direkt påverkar hälsa och säkerhet på unionsnivå.
(93)Kommissionen bör anta omedelbart tillämpliga genomförandeakter, om det föreligger tvingande skäl till skyndsamhet i vederbörligen motiverade fall med avseende på utvidgning till hela unionen av ett nationellt undantag från de tillämpliga förfarandena för bedömning av överensstämmelse.
(94)I syfte att göra det möjligt för kommissionen att utse utfärdande enheter och EU:s referenslaboratorier, bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter.
(95)För att ekonomiska aktörer, särskilt små och medelstora företag, anmälda organ, medlemsstaterna och kommissionen ska kunna anpassa sig till de ändringar som införs genom denna förordning och för att säkerställa att förordningen tillämpas korrekt, bör det fastställas en tillräckligt lång övergångsperiod för denna anpassning och för de organisatoriska åtgärder som ska vidtas. Dock bör vissa delar av förordningen som direkt påverkar medlemsstaterna och kommissionen börja tillämpas så snart som möjligt. Det är också särskilt viktigt att tillräckligt många anmälda organ har utsetts i enlighet med de nya kraven senast den dag då denna förordning börjar tillämpas, så att det inte uppstår brist på produkter på marknaden. Det är emellertid nödvändigt att ett eventuellt utseende av ett anmält organ i enlighet med kraven i denna förordning före den dag då förordningen börjar tillämpas inte påverkar giltigheten av utseendet av dessa anmälda organ enligt direktiv 98/79/EG och deras möjlighet att fortsätta utfärda giltiga intyg enligt det direktivet fram till den dag då denna förordning börjar tillämpas.
(96)För att säkerställa en smidig övergång till nya regler för registrering av produkter och intyg bör skyldigheten att lämna den relevanta informationen till de elektroniska system som inrättats på unionsnivå i enlighet med denna förordning börja gälla fullt ut först 18 månader efter den dag då denna förordning börjar tillämpas, om
motsvarande it-system utvecklas planenligt. Under denna övergångsperiod bör vissa bestämmelser i direktiv 98/79/EG fortsätta att gälla. Ekonomiska aktörer och anmälda organ som registreras i de berörda elektroniska system som föreskrivs på unionsnivå i enlighet med denna förordning bör dock anses uppfylla de registreringskrav som medlemsstaterna har antagit i enlighet med de bestämmelserna, så att man undviker dubbelregistreringar.
(97)För att möjliggöra ett smidigt införande av UDI-systemet bör den tidpunkt då skyldigheten att placera UDI- bäraren på produktens märkning börjar gälla variera från ett till fem år efter den dag då denna förordning börjar tillämpas, beroende på vilken klass den berörda produkten tillhör.
(98)Direktiv 98/79/EG bör upphävas så att det bara finns ett regelverk för utsläppande på marknaden av medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik samt andra därmed sammanhängande aspekter som omfattas av denna förordning. Tillverkarnas skyldigheter att tillhandahålla dokumentation i fråga om produkter som de släppt ut på marknaden samt tillverkarnas och medlemsstaternas skyldigheter i fråga om säkerhetsövervakning när det gäller produkter som släppts ut på marknaden i enlighet med det direktivet bör dock fortsätta att gälla. Det bör vara upp till medlemsstaterna att besluta om hur de organiserar säkerhetsövervakningen, men det är önskvärt för
dem att möjligheten finns att rapportera om händelser avseende produkter som släppts ut på marknaden i enlighet med det direktivet, med hjälp av samma verktyg för att rapportera om produkter som släpps ut på marknaden i enlighet med den här förordningen. Beslut 2010/227/EU, som antogs för genomförandet av det direktivet och rådets direktiv 90/385/EEG (1) och 93/42/EEG (2), bör också upphöra att gälla från och med den dag då Eudamed fungerar fullt ut.
(99)Kraven i denna förordning bör tillämpas på alla produkter som släpps ut på marknaden eller tas i bruk från och med den dag då denna förordning börjar tillämpas. För att säkra en smidig övergång bör det dock vara möjligt, för en begränsad period efter den dagen, att produkter släpps ut på marknaden eller tas i bruk med stöd av ett giltigt intyg som har utfärdats i enlighet med direktiv 98/79/EG.
(100) Europeiska datatillsynsmannen har avgett ett yttrande (3) i enlighet med artikel 28.2 i förordning (EG) nr 45/2001.
(1) Rådets direktiv 90/385/EEG av den 20 juni 1990 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om aktiva medicintekniska
produkter för implantation (EGT L 189, 20.7.1990, s. 17).
(2) Rådets direktiv 93/42 av den 14 juni 1993 om medicintekniska produkter (EGT L 169, 12.7.1993, s. 1).
(3) EUT C 358, 7.12.2013, s. 10.
640
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/187 |
SV | |||
|
|
|
|
(101)Eftersom målen för denna förordning, nämligen att säkerställa att den inre marknaden för medicintekniska produkter fungerar smidigt och att säkerställa höga kvalitets- och säkerhetsstandarder för medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik så att en hög skyddsnivå säkerställas för patienters, användares och andra personers hälsa och säkerhet, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare, på grund av åtgärdens omfattning och verkningar, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitets principen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL I
INLEDANDE BESTÄMMELSER
Avsnitt 1
Tillämpningsområde och def initioner
Artikel 1
Syfte och tillämpningsområde
1.I denna förordning fastställs bestämmelser om utsläppande på marknaden, tillhandahållande på marknaden eller ibruktagande av medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik för användning på människor och tillbehör till sådana produkter i unionen. Denna förordning tillämpas också på prestandastudier av sådana medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik och tillbehör som utförs i unionen.
2.I denna förordning avses med produkter medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik och tillbehör till medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik.
3.Denna förordning tillämpas inte på följande:
a)Artiklar för allmän användning i laboratorium eller artiklar som endast är avsedda för forskningsändamål, om inte tillverkarens särskilda avsikt med dessa artiklar är att de på grund av sina egenskaper ska användas för diagnostisk undersökning in vitro.
b)Invasiva artiklar för provtagning eller artiklar som bringas i direkt kontakt med människokroppen med syftet att ta ett prov.
c)Internationellt certifierade referensmaterial.
d)Material som används i program för extern kvalitetsbedömning.
4.En produkt som när den släpps ut på marknaden eller tas i bruk som en integrerad del innehåller en medicinteknisk produkt enligt definitionen i artikel 2.1 i förordning (EU) 2017/745 ska regleras av den förordningen. Kraven i den här förordningen ska tillämpas på den del av den medicintekniska produkten som är en medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik.
5.Denna förordning utgör sådan specifik unionslagstiftning som avses i artikel 2.3 i direktiv 2014/30/EG.
6.Produkter som även är maskiner i den mening som avses i artikel 2 andra stycket a i Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/42/EG (1) ska, när en risk enligt det direktivet föreligger, även uppfylla de grundläggande hälso- och säkerhetskrav som fastställs i bilaga I till det direktivet, i den mån de kraven är mer specifika än de allmänna krav på säkerhet och prestanda som fastställs i kapitel II i bilaga I till denna förordning.
7.Denna förordning ska inte påverka tillämpningen av direktiv 2013/59/Euratom.
8.Denna förordning ska inte påverka en medlemsstats rätt att begränsa användningen av en specifik produkttyp med hänsyn till aspekter som inte omfattas av denna förordning.
(1) Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/42/EG av den 17 maj 2006 om maskiner (EUT L 157, 9.6.2006, s. 24).
641
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/188 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
9.Denna förordning ska inte påverka nationell rätt i fråga om organisation, tillhandahållande eller finansiering av hälso- och sjukvård, såsom kravet att vissa produkter endast får tillhandahållas efter förskrivning, kravet att bara viss hälso- och sjukvårdspersonal eller vissa hälso- och sjukvårdsinstitutioner får lämna ut eller använda vissa produkter eller att deras användning måste åtföljas av specifik yrkesmässig rådgivning.
10.Ingenting i denna förordning ska begränsa tryckfriheten eller yttrandefriheten i medierna såtillvida dessa friheter är garanterade i unionen och medlemsstaterna, särskilt enligt artikel 11 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.
Artikel 2
Definitioner
I denna förordning gäller följande definitioner:
1.medicinteknisk produkt: en medicinteknisk produkt enligt definitionen i artikel 2.1 i förordning (EU) 2017/745.
2.medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik: medicinteknisk produkt som är en reagens, en reagerande artikel, en kalibrator, ett kontrollmaterial, en uppsättning (ett kit), ett instrument, en apparat, en utrustning, en programvara eller ett system, som används separat eller i kombination, och som av tillverkaren är avsedd att användas in vitro vid undersökning av prover från människokroppen, inklusive donerat blod och donerad vävnad, enbart eller huvudsakligen för att ge information om ett eller flera av följande alternativ:
a)om en fysiologisk eller patologisk process eller ett fysiologiskt eller patologiskt tillstånd,
b)om medfödda fysiska eller psykiska funktionsnedsättningar,
c)om anlag för ett medicinskt tillstånd eller en sjukdom,
d)som gör det möjligt att bestämma säkerhet och kompatibilitet med möjliga mottagare,
e)som gör det möjligt att förutsäga behandlingseffekter eller behandlingsreaktioner,
f)som gör det möjligt att fastställa eller övervaka terapeutiska åtgärder.
Provbehållare ska också anses vara medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik.
3.provbehållare: produkt som, vare sig de är av vakuumtyp eller inte, av tillverkaren är särskilt avsedda att fungera som en skyddande behållare för prover från människokroppen inför diagnostisk undersökning in vitro.
4.tillbehör till en medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik: artikel som i sig inte är en medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik men som av tillverkaren är avsedd att användas tillsammans med en eller flera bestämda medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik för att specifikt möjliggöra användningen av den eller de medicintekniska produkterna för in vitro-diagnostik för dess eller deras avsedda ändamål eller för att specifikt och direkt underlätta den medicinska funktionen hos den eller de medicintekniska produkterna för in vitro-diagnostik utifrån deras avsedda ändamål.
5.produkt för självtestning: produkt som av tillverkaren är avsedd att användas av lekmän, inbegripet produkter som används för tester som erbjuds lekmän via informationssamhällets tjänster.
6.produkt för patientnära testning: produkt som inte är avsedd för självtestning men för testning utanför laborato riemiljö, i allmänhet nära eller bredvid patienten, av hälso- och sjukvårdspersonal.
7.produkt för behandlingsvägledande diagnostik: en produkt som är väsentlig för en säker och effektiv användning av ett motsvarande läkemedel i syfte att
a)före och/eller under behandlingen identifiera vilka patienter som mest sannolikt kommer att ha nytta av det motsvarande läkemedlet, eller
b)före och/eller under behandlingen identifiera vilka patienter som sannolikt löper ökad risk för allvarliga biverkningar som ett resultat av behandlingen med det motsvarande läkemedlet.
8.generisk produktgrupp: en grupp produkter som har samma eller liknande avsedda ändamål eller liknande teknik som gör det möjligt att inordna dem generiskt utan att ta hänsyn till särskilda egenskaper.
642
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/189 |
SV | |||
|
|
|
|
9.engångsprodukt: produkt avsedd att användas vid en och samma procedur.
10.förfalskad produkt: produkt med oriktig beteckning i fråga om identitet och/eller ursprung och/eller intyg för CE- märkning eller handlingar som rör förfarandena för CE-märkning. Denna definition omfattar inte oavsiktlig bristande överensstämmelse och påverkar inte kränkningar av immaterialrättigheter.
11.uppsättning (kit): en grupp komponenter som har förpackats tillsammans och är avsedda att användas för att utföra en specifik diagnostisk undersökning in vitro eller en del därav.
12. avsett ändamål: den användning för vilken en produkt är avsedd enligt tillverkarens uppgifter på märkningen, i bruksanvisningen eller i marknadsföringsmaterial eller påståenden i marknadsföringssyfte eller som anges av tillverkaren i prestandautvärderingen.
13.märkning: skriftlig, tryckt eller grafisk information antingen på själva produkten, på varje produkts förpackning eller på förpackningen till flera produkter.
14.bruksanvisning: information som tillverkaren tillhandahåller för att upplysa användaren om en produkts avsedda ändamål och korrekta användning och om eventuella försiktighetsåtgärder som ska vidtas.
15.unik produktidentifiering (UDI): en serie numeriska eller alfanumeriska tecken som skapats enligt internationellt erkända standarder för identifiering och kodning av produkter och som möjliggör entydig identifiering av specifika produkter på marknaden.
16.risk: kombinationen av sannolikheten för skador och dessa skadors allvarlighetsgrad.
17.nytta/riskbestämning: analys av samtliga nytto- och riskbedömningar som kan vara av relevans när produkten används i enlighet med det avsedda ändamål som angetts av tillverkaren.
18.kompatibilitet: förmågan hos en produkt, inklusive programvara, att när den används tillsammans med en eller flera andra produkter för sitt avsedda ändamål,
a)verka utan att förmågan att prestera såsom avsetts går förlorad eller äventyras, och/eller
b)integreras och/eller fungera utan att någon del av de kombinerade produkterna behöver ändras eller anpassas, och/eller
c)användas tillsammans utan konflikt/störning eller biverkningar.
19.driftskompatibilitet: förmågan hos två eller flera produkter, inklusive programvara, från samma eller olika tillverkare att
a)utbyta information och använda information som har utbytts för ett korrekt utförande av en särskild funktion utan att ändra uppgifternas innehåll, och/eller
b)kommunicera med varandra, och/eller
c)fungera tillsammans såsom avsetts.
20.tillhandahållande på marknaden: tillhandahållande av en produkt, utom produkter avsedda för prestandastudie, för distribution, förbrukning eller användning på unionsmarknaden i samband med kommersiell verksamhet, antingen mot betalning eller kostnadsfritt.
21.utsläppande på marknaden: tillhandahållande för första gången av en produkt, utom produkter avsedda för prestandastudie, på unionsmarknaden.
22.ibruktagande: den tidpunkt när en produkt, utom produkter avsedda för prestandastudie, tillhandahålls slutanvändaren och är färdig att för första gången användas på unionsmarknaden för sitt avsedda ändamål.
23.tillverkare: fysisk eller juridisk person som tillverkar eller helrenoverar en produkt eller låter konstruera, tillverka eller helrenovera en produkt och saluför denna produkt, i eget namn eller under eget varumärke.
24. helrenovera: avser i definitionen av tillverkare att en produkt som redan har släppts ut på marknaden eller tagits i bruk helt byggs om, eller att en ny produkt tillverkas av begagnade produkter, så att den uppfyller kraven i denna förordning, kombinerat med att den renoverade produkten ges en ny livslängd.
643
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/190 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
25.auktoriserad representant: fysisk eller juridisk person som är etablerad inom unionen och har fått och accepterat en skriftlig fullmakt från tillverkaren, som är belägen utanför unionen, att i tillverkarens ställe utföra särskilda uppgifter som följer av dennes skyldigheter enligt denna förordning.
26.importör: fysisk eller juridisk person som är etablerad inom unionen och som släpper ut en produkt från ett tredjeland på unionsmarknaden.
27.distributör: fysisk eller juridisk person i leveranskedjan utöver tillverkaren eller importören, som tillhandahåller en produkt på marknaden, fram till ibruktagandet.
28.ekonomisk aktör: en tillverkare, en auktoriserad representant, en importör eller en distributör.
29.hälso- och sjukvårdsinstitution: organisation vars primära syfte är att ge vård eller behandling till patienter eller att främja folkhälsan.
30.användare: hälso- och sjukvårdspersonal eller lekman som använder en produkt.
31.lekman: person utan formell utbildning inom relevant område inom hälso- och sjukvård eller medicin.
32.bedömning av överensstämmelse: process där det visas om kraven i denna förordning för en produkt har uppfyllts.
33.organ för bedömning av överensstämmelse: organ som utför tredjepartsbedömning av överensstämmelse, bl.a. kalibrering, provning, certifiering och kontroll.
34.anmält organ: organ för bedömning av överensstämmelse som utsetts i enlighet med denna förordning.
35.CE-märkning om överensstämmelse eller CE-märkning: märkning genom vilken en tillverkare visar att en produkt överensstämmer med de tillämpliga kraven i denna förordning och annan tillämplig harmoniserad unionslagstiftning som föreskriver CE-märkning.
36.klinisk evidens: de kliniska data och resultat av prestandautvärderingar som rör en produkt och som i mängd och kvalitet är tillräckliga för att möjliggöra en kvalificerad bedömning av huruvida produkten är säker och uppnår den avsedda kliniska nyttan, när den används på det sätt som tillverkaren avsett.
37.klinisk nytta: en produkts positiva inverkan med avseende på dess funktion, t.ex. screening, övervakning, diagnostik eller underlättande av diagnostisering av patienter, eller en positiv inverkan på patienthandläggning eller folkhälsan.
38.vetenskaplig giltighet för en analyt: associering mellan en analyt och ett kliniskt eller fysiologiskt tillstånd.
39.produkts prestanda: en produkts förmåga att uppnå det avsedda ändamålet så som tillverkaren avser. Prestandan består av den analytiska och i förekommande fall den kliniska prestanda som stöder detta avsedda ändamål.
40.analytisk prestanda: en produkts förmåga att korrekt detektera eller mäta en viss analyt.
41.klinisk prestanda: en produkts förmåga att ge resultat som korrelerar med ett visst kliniskt fysiologiskt eller patologiskt tillstånd eller en fysiologisk eller patologisk process för målgruppen och de avsedda användarna.
42.prestandastudie: en studie som genomförs för att fastställa eller bekräfta en produkts analytiska eller kliniska prestanda.
43.prestandastudieplan: ett dokument som innehåller en motivering till varför prestandastudien behöver göras samt en beskrivning av prestandastudiens mål, utformning, metod, övervakning, statistiska överväganden, organisation och genomförande.
44.prestandautvärdering: utvärdering och analys av data för att fastställa eller verifiera den vetenskapliga giltigheten, den analytiska och i förekommande fall kliniska prestandan hos en produkt.
45.produkt avsedd för prestandastudie: produkt som av tillverkaren är avsedd att användas i en prestandastudie.
En produkt som är avsedd att användas för forskningsändamål, utan några medicinska syften, ska inte anses vara en produkt avsedd för prestandastudie.
644
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/191 |
SV | |||
|
|
|
|
46.interventionsstudie av klinisk prestanda: en studie av klinisk prestanda där testresultaten kan påverka beslut om handläggning av patienter och/eller användas som vägledning för behandling.
47.försöksperson: person som deltar i en prestandastudie och vars prover genomgår undersökningar in-vitro med en produkt avsedd för prestandastudie och/eller en produkt som används för kontrolländamål.
48.prövare: person som ansvarar för genomförandet av en prestandastudie på ett prestandastudieställe.
49.diagnostisk specificitet: en produkts förmåga att identifiera frånvaron av en målmarkör som associeras med en viss sjukdom eller ett visst tillstånd.
50.diagnostisk sensitivitet: en produkts förmåga att identifiera förekomsten av en målmarkör som associeras med en viss sjukdom eller ett visst tillstånd.
51.prediktivt värde: sannolikheten för att en person med ett positivt testresultat har ett visst tillstånd som är föremål för undersökning eller att en person med ett negativt testresultat inte har ett visst tillstånd.
52.positivt prediktivt värde: en produkts förmåga att skilja sanna positiva resultat från falska positiva resultat för ett visst attribut hos en viss population.
53.negativt prediktivt värde: en produkts förmåga att skilja sanna negativa resultat från falska negativa resultat för ett visst attribut hos en viss population.
54.sannolikhetskvot: sannolikheten för att ett visst resultat påträffas hos en individ med ett särskilt kliniskt eller fysiologiskt tillstånd i förhållande till sannolikheten för att samma resultat påträffas hos en individ som inte har samma kliniska eller fysiologiska tillstånd.
55.kalibrator: ett mätreferensmaterial som används vid kalibreringen av en produkt.
56.kontrollmaterial: ett ämne, ett material eller en artikel som enligt tillverkaren ska användas för att verifiera prestanda egenskaperna hos en produkt.
57.sponsor: person, företag, institution eller organisation som ansvarar för att inleda, genomföra och ordna finansieringen av prestandastudien.
58.informerat samtycke: en försökspersons fria och frivilliga uttryck för sin vilja att delta i en viss prestandastudie, efter att ha informerats om alla aspekter av prestandastudien som är relevanta för försökspersonens beslut att delta eller, om försökspersonen är underårig eller inte är beslutskompetent, tillstånd eller samtycke från försökspersonens lagligen utsedda ställföreträdare om att personen får ingå i prestandastudien.
59.etikkommitté: oberoende organ i en medlemsstat vilket inrättats i enlighet med nationell rätt i den medlemsstaten och som har befogenhet att avge yttranden i samband med tillämpningen av denna förordning, med beaktande av synpunkter från lekmän, i synnerhet patienter eller patientorganisationer.
60.negativ händelse: ogynnsam medicinsk händelse, olämpligt beslut om patienthandläggning, oavsiktlig sjukdom eller skada eller ogynnsamma kliniska tecken, inklusive avvikande laboratorieresultat, hos försökspersoner, användare eller andra personer, i samband med en prestandastudie, oberoende av om det finns ett samband eller inte med produkten avsedd för prestandastudie.
61.allvarlig negativ händelse: negativ händelse som ledde till något av följande:
a)Ett patienthandläggningsbeslut som leder till dödsfall eller en omedelbar livshotande situation för den testade individen eller till att den testade individens barn avlider.
b)Dödsfall.
c)Allvarlig försämring av hälsotillståndet hos den testade individen eller mottagaren av testade donationer eller material som medfört något av följande:
i)Livshotande sjukdom eller skada.
ii)Bestående skada på struktur i kroppen eller bestående funktionsnedsättning.
645
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/192 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
iii)Sjukhusvård eller förlängd sjukhusvård för patienten.
iv)Medicinsk eller kirurgisk intervention för att förhindra livshotande sjukdom eller skada eller bestående skada på struktur i kroppen eller bestående funktionsnedsättning.
v)Kronisk sjukdom.
d)Allvarlig fosterpåverkan, fosterdöd, medfödd fysisk eller mental funktionsnedsättning eller missbildning.
62.produktfel: brister hos en produkt avsedd för prestandastudie i fråga om identitet, kvalitet, hållbarhet, tillförlitlighet, säkerhet eller prestanda, inklusive funktionsfel, användningsfel eller brister i informationen från tillverkaren.
63.övervakning av produkter som släppts ut på marknaden: all verksamhet som bedrivs av tillverkare i samarbete med andra ekonomiska aktörer för att upprätta och hålla aktuellt ett systematiskt förfarande för att proaktivt samla in och granska erfarenheter från produkter som de släpper ut på marknaden, tillhandahåller på marknaden eller tar i bruk, i syfte att fastställa ett eventuellt behov av att omedelbart vidta nödvändiga korrigerande eller förebyggande åtgärder.
64.marknadskontroll: den verksamhet som bedrivs och de åtgärder som vidtas av myndigheterna för att kontrollera och säkerställa att produkterna överensstämmer med de krav som fastställs i relevant harmoniserad unionslagstiftning och inte hotar hälsan, säkerheten eller andra aspekter av skyddet av allmänintresset.
65.återkallelse: åtgärd för att dra tillbaka en produkt som redan tillhandahållits slutanvändaren.
66.tillbakadragande: åtgärd för att förhindra att en produkt i leveranskedjan fortsatt tillhandahålls på marknaden.
67.tillbud: funktionsfel eller försämring av egenskaper eller prestanda hos en produkt som tillhandahållits på marknaden, inbegripet användningsfel på grund av ergonomiska egenskaper, samt felaktighet i informationen från tillverkaren eller skada som en följd av ett medicinskt beslut eller åtgärder som vidtagits eller inte vidtagits på grundval av information eller resultat som produkten tillhandahållit.
68.allvarligt tillbud: tillbud som direkt eller indirekt orsakat, kunde ha orsakat eller skulle kunna orsaka
a)en patients, användares eller annan persons död,
b)tillfällig eller bestående allvarlig försämring av en patients, användares eller annan persons hälsotillstånd, eller
c)ett allvarligt hot mot folkhälsan.
69.allvarligt hot mot folkhälsan: en händelse som kan leda till en omedelbar risk för dödsfall, allvarlig försämring av en persons hälsotillstånd eller allvarlig sjukdom som kan kräva omgående avhjälpande åtgärder, och som kan orsaka betydande sjuklighet eller dödlighet hos människor eller är ovanlig eller oväntad med tanke på plats och tidpunkt.
70.korrigerande åtgärd: åtgärd för att eliminera orsaken till en potentiell eller faktisk avvikelse eller annan icke önskvärd situation.
71.korrigerande säkerhetsåtgärd på marknaden: korrigerande åtgärd som tillverkaren vidtar av tekniska eller medicinska skäl för att förebygga eller minska risken för ett allvarligt tillbud med en produkt som tillhandahållits på marknaden.
72.säkerhetsmeddelande till marknaden: ett meddelande från en tillverkare till användarna eller kunderna om en korrigerande säkerhetsåtgärd på marknaden.
73.harmoniserad standard: europeisk standard enligt definitionen i artikel 2.1 c i förordning (EU) nr 1025/2012.
74.gemensamma specifikationer: en uppsättning tekniska och/eller kliniska krav, utöver en standard, som krävs för att fullgöra de lagstadgade skyldigheter som gäller för en produkt, en process eller ett system.
646
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/193 |
SV | |||
|
|
|
|
Avsnitt 2
Artiklars rättsliga status och rådgivning
Artikel 3
Artiklars rättsliga status
1.På vederbörligen motiverad begäran av en medlemsstat ska kommissionen, efter att ha hört samordningsgruppen för medicintekniska produkter, inrättad genom artikel 103 i förordning (EU) 2017/745, genom genomförandeakter fastställa om en viss artikel, eller kategori eller grupp av artiklar omfattas av definitionen av medicinteknisk produkt för
in vitro-diagnostik eller tillbehör till en medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 107.3 i den här förordningen.
2.Kommissionen får också på eget initiativ, efter att ha hört samordningsgruppen för medicintekniska produkter, genom genomförandeakter fatta beslut om de frågor som avses i punkt 1 i denna artikel. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 107.3.
3.Kommissionen ska säkerställa att medlemsstaterna utbyter sakkunskap när det gäller medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik, medicintekniska produkter, läkemedel, mänskliga vävnader och celler, kosmetiska produkter, biocider, livsmedel och vid behov andra artiklar, för att fastställa lämplig rättslig status för en artikel, eller kategori eller grupp av artiklar.
4.Kommissionen ska säkerställa en lämplig nivå av samråd med Europeiska läkemedelsmyndigheten (EMA), Europeiska kemikaliemyndigheten och Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet, beroende på vad som är tillämpligt, när man överväger den eventuella rättsliga statusen som produkt för artiklar som innefattar läkemedel, mänskliga vävnader och celler, biocider eller livsmedelsprodukter.
Artikel 4
Genetisk information, rådgivning och informerat samtycke
1.När genetiska tester används på personer inom ramen för hälso- och sjukvård enligt definitionen i artikel 3 a i Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/24/EU (1) och för de medicinska ändamålen diagnostik, förbättring av
behandlingar och prediktiv eller prenatal testning, ska medlemsstaterna säkerställa att den person som testas eller, i tillämpliga fall, hans eller hennes lagligen utsedda ställföreträdare får relevant information om det genetiska testets art, betydelse och konsekvenser, enligt vad som är lämpligt.
2.När det gäller de skyldigheter som avses i punkt 1 ska medlemsstaterna i synnerhet säkerställa lämplig tillgång till rådgivning vid användning av genetiska tester som ger information om genetiska anlag för medicinska tillstånd och/eller sjukdomar som allmänt anses obehandlingsbara enligt rådande vetenskap och teknik.
3.Punkt 2 gäller inte i fall där diagnosen av ett medicinskt tillstånd och/eller en sjukdom, som det redan är känt att den person som testas har, bekräftas genom ett genetiskt test eller i fall där en produkt för behandlingsvägledande diagnostik används.
4.Ingenting i denna artikel ska hindra medlemsstaterna från att anta eller bibehålla åtgärder på nationell nivå som ger patienten ett mer omfattande skydd, är mer specifika eller avser informerat samtycke.
KAPITEL II
TILLHANDAHÅLLANDE PÅ MARKNADEN OCH IBRUKTAGANDE AV PRODUKTER, DE EKONOMISKA
AKTÖRERNAS SKYLDIGHETER, CE-MÄRKNING OCH FRI RÖRLIGHET
Artikel 5
Utsläppande på marknaden och ibruktagande
1.En produkt får endast släppas ut på marknaden eller tas i bruk om den uppfyller kraven i denna förordning och när den på vederbörligt sätt levererats och installerats, underhålls och används för avsett ändamål.
(1) Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/24/EU av den 9 mars 2011 om tillämpningen av patienträttigheter vid gränsöverskridande hälso- och sjukvård (EUT L 88, 4.4.2011, s. 45).
647
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/194 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
2.En produkt ska uppfylla de tillämpliga allmänna krav på säkerhet och prestanda som fastställs i bilaga I, med beaktande av det avsedda ändamålet med produkten.
3.Belägg för att produkten uppfyller de allmänna kraven på säkerhet och prestanda ska inbegripa en prestandau tvärdering i enlighet med artikel 56.
4.Produkter som tillverkas och används inom hälso- och sjukvårdsinstitutioner, med undantag av produkter avsedda för prestandastudier, ska anses ha tagits i bruk.
5.Med undantag av de relevanta allmänna kraven på säkerhet och prestanda i bilaga I ska kraven i denna förordning inte tillämpas på produkter som endast tillverkas och används inom hälso- och sjukvårdsinstitutioner som är etablerade
iunionen, förutsatt att samtliga följande villkor är uppfyllda:
a)Produkterna överförs inte till någon annan juridisk enhet.
b)Tillverkning och användning av produkterna sker inom ramen för lämpliga kvalitetsledningssystem.
c)Hälso- och sjukvårdsinstitutionens laboratorium följer standarden EN ISO 15189 eller i förekommande fall nationella bestämmelser, däribland nationella bestämmelser om ackreditering.
d)Hälso- och sjukvårdsinstitutionen motiverar i sin dokumentation att den avsedda patientgruppens särskilda behov inte kan tillgodoses eller inte kan tillgodoses på motsvarande prestandanivå genom en likvärdig produkt som finns på marknaden.
e)Hälso- och sjukvårdsinstitutionen informerar på begäran sin behöriga myndighet om användningen av sådana produkter och informationen ska innehålla en motivering till produkternas tillverkning, ändring och användning.
f)Hälso- och sjukvårdsinstitutionen upprättar en förklaring, som den ska offentliggöra, vilken innehåller
i)namn och adress till den tillverkande hälso- och sjukvårdsinstitutionen,
ii)de uppgifter som krävs för att identifiera produkterna,
iii)en förklaring om att produkterna uppfyller de allmänna kraven på säkerhet och prestanda i bilaga I till denna förordning och i förekommande fall information om vilka krav som inte är helt uppfyllda och en motivering till detta.
g)Vad gäller produkter i klass D i enlighet med reglerna i bilaga VIII utarbetar hälso- och sjukvårdsinstitutionen dokumentation som gör det möjligt att förstå tillverkningsanläggningen, tillverkningsprocessen och produkternas utformning och prestanda, inbegripet avsett ändamål, och som är tillräckligt detaljerad för att göra det möjligt för den behöriga myndigheten att fastställa om de allmänna kraven på säkerhet och prestanda i bilaga I till denna förordning är uppfyllda. Medlemsstaterna får tillämpa denna bestämmelse även på produkter i klass A, B eller C i enlighet med reglerna i bilaga VIII.
h) Hälso- och sjukvårdsinstitutionen vidtar alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att alla produkter tillverkas i enlighet med den dokumentation som avses i led g.
i)Hälso- och sjukvårdsinstitutionen granskar erfarenheter av den kliniska användningen av produkterna och vidtar alla nödvändiga korrigerande åtgärder.
Medlemsstaterna får kräva att dessa hälso- och sjukvårdsinstitutioner lämnar över ytterligare relevant information om sådana produkter som har tillverkats och använts inom deras territorium till den behöriga myndigheten. Medlemsstaterna ska behålla rätten att begränsa tillverkning och användning av specifika sådana produkttyper och ska ges tillträde för inspektion av hälso- och sjukvårdsinstitutionernas verksamhet.
Denna punkt är inte tillämplig på produkter som tillverkas i industriell skala.
6.För att säkerställa en enhetlig tillämpning av bilaga I får kommissionen anta genomförandeakter, i den mån detta är nödvändigt för att lösa problemen med skilda tolkningar och praktisk tillämpning. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 107.3.
648
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/195 |
SV | |||
|
|
|
|
Artikel 6
Distansförsäljning
1.En produkt som erbjuds via informationssamhällets tjänster enligt definitionen i artikel 1.1 b i direktiv (EU) 2015/1535, till en fysisk eller juridisk person som är etablerad i unionen ska uppfylla kraven i denna förordning.
2.Utan att det påverkar tillämpningen av nationell rätt i fråga om utövande av medicinsk yrkesverksamhet ska kraven i denna förordning uppfyllas av sådana produkter som inte släpps ut på marknaden men som antingen mot betalning eller kostnadsfritt används i samband med kommersiell verksamhet för att tillhandahålla en diagnostisk eller terapeutisk tjänst som via informationssamhällets tjänster enligt definitionen i artikel 1.1 b i direktiv (EU) 2015/1535 eller genom andra kommunikationsmedel direkt eller via mellanhänder erbjuds till en fysisk eller juridisk person som är etablerad i unionen.
3.På begäran av en behörig myndighet ska en fysisk eller juridisk person som erbjuder en produkt i enlighet med punkt 1 eller som tillhandahåller en tjänst i enlighet med punkt 2 tillhandahålla en kopia av EU-försäkran om överensstämmelse för den berörda produkten.
4.En medlemsstat får av folkhälsoskäl kräva att en tillhandahållare av informationssamhällets tjänster, enligt definitionen i artikel 1.1 b i direktiv (EU) 2015/1535, upphör med sin verksamhet.
Artikel 7
Påståenden
Det är förbjudet att på märkningen, i bruksanvisningen eller vid tillhandahållandet, ibruktagandet eller marknadsföringen av produkter använda text, namn, varumärken, bilder och figurativa eller icke figurativa symboler som kan vilseleda användaren eller patienten vad gäller produktens avsedda ändamål, säkerhet och prestanda genom att
a)tillskriva produkten egenskaper och funktioner som den inte har,
b)inge en oriktig föreställning avseende behandling eller diagnos, funktioner eller egenskaper som produkten inte har,
c)underlåta att informera användaren eller patienten om en sannolik risk i samband med användning av produkten i enlighet med dess avsedda ändamål,
d)föreslå andra användningsområden för produkten än de som uppgavs som en del av det avsedda ändamål för vilket bedömningen av överensstämmelse genomfördes.
Artikel 8
Användning av harmoniserade standarder
1.Produkter som överensstämmer med tillämpliga harmoniserade standarder, eller tillämpliga delar av dessa standarder, till vilka hänvisningar har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning ska presumeras överensstämma med de krav i denna förordning som omfattas av dessa standarder eller delar av dem.
Första stycket ska också tillämpas på de krav på system eller processer som de ekonomiska aktörerna eller sponsorerna ska uppfylla i enlighet med denna förordning, inklusive de krav som rör kvalitetsledningssystem, riskhantering, system för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden, prestandastudier, klinisk evidens eller prestandauppföljning av produkter som släppts ut på marknaden.
När det hänvisas till harmoniserade standarder i denna förordning avses harmoniserade standarder till vilka hänvisningar har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
2.Hänvisningar till harmoniserade standarder i denna förordning ska också omfatta de monografier i Europeiska farmakopén som antagits i enlighet med konventionen om utarbetande av en europeisk farmakopé, förutsatt att hänvisningar till dessa monografier har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
649
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/196 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
Artikel 9
Gemensamma specifikationer
1.Om det inte finns några harmoniserade standarder eller om de tillämpliga harmoniserade standarderna är otillräckliga, eller om det finns ett behov av att åtgärda risker för folkhälsan, får kommissionen efter att ha hört samordningsgruppen för medicintekniska produkter genom genomförandeakter anta gemensamma specifikationer avseende de allmänna kraven på säkerhet och prestanda enligt bilaga I, den tekniska dokumentationen enligt bilagorna II och III, prestandautvärderingen och uppföljningen av prestanda hos produkter som släppts ut på marknaden enligt bilaga XIII eller kraven för prestandastudier enligt bilaga XIII. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 107.3.
2.Produkter som överensstämmer med de gemensamma specifikationer som avses i punkt 1 ska presumeras överensstämma med de krav i denna förordning som omfattas av dessa gemensamma specifikationer eller relevanta delar av dem.
3.Tillverkarna ska följa de gemensamma specifikationer som avses i punkt 1, om de inte kan visa att de har tillämpat lösningar som i fråga om säkerhet och prestanda är åtminstone likvärdiga med de specifikationerna.
Artikel 10
Tillverkarnas allmänna skyldigheter
1.Tillverkarna ska, när de släpper ut sina produkter på marknaden eller tar dem i bruk, säkerställa att produkterna har utformats och tillverkats i enlighet med kraven i denna förordning.
2.Tillverkarna ska upprätta, dokumentera, genomföra och underhålla ett system för riskhantering i enlighet med avsnitt 3 i bilaga I.
3.Tillverkarna ska göra en prestandautvärdering i enlighet med kraven i artikel 56 och bilaga XIII, inklusive prestandauppföljning av produkter som släppts ut på marknaden.
4.Tillverkarna ska utarbeta och uppdatera teknisk dokumentation för dessa produkter. Den tekniska dokumentationen ska göra det möjligt att bedöma om produkten överensstämmer med kraven i denna förordning. Den tekniska dokumentationen ska innehålla de uppgifter som anges i bilagorna II och III.
Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 108 för att ändra bilagorna II och III mot bakgrund av de tekniska framstegen.
5.Om det tillämpliga förfarandet för bedömning av överensstämmelse har visat att de tillämpliga kraven är uppfyllda, ska tillverkarna av produkter, utom i fråga om produkter avsedda för prestandastudie, upprätta en EU-försäkran om överensstämmelse i enlighet med artikel 17 och anbringa CE-märkningen om överensstämmelse i enlighet med artikel 18.
6.Tillverkarna ska fullgöra sina skyldigheter avseende UDI-systemet enligt artikel 24 samt sina registreringsskyl digheter enligt artiklarna 26 och 28.
7.Tillverkarna ska hålla den tekniska dokumentationen, EU-försäkran om överensstämmelse och i förekommande fall en kopia av relevant intyg, inklusive eventuella ändringar och tillägg, som utfärdats i enlighet med artikel 51, tillgängliga för de behöriga myndigheterna i minst tio år efter det att den sista produkt som omfattas av EU-försäkran om överensstämmelse har släppts ut på marknaden.
På begäran av en behörig myndighet ska tillverkaren i enlighet med begäran tillhandahålla den tekniska dokumentationen i sin helhet eller en sammanfattning av denna.
För att den auktoriserade representanten ska kunna fullgöra de uppgifter som avses i artikel 11.3 ska en tillverkare som har sitt säte utanför unionen se till att den auktoriserade representanten ständigt har tillgång till nödvändig dokumentation.
650
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/197 |
SV | |||
|
|
|
|
8. Tillverkarna ska säkerställa att det finns förfaranden för att serietillverkning sker i överensstämmelse med kraven
idenna förordning. Det ska också i god tid tas lämplig hänsyn till ändringar i produktens konstruktion eller egenskaper och ändringar i de harmoniserade standarder eller gemensamma specifikationer som det hänvisas till vid försäkran om överensstämmelse för en produkt. Tillverkare av produkter, utom i fråga om produkter avsedda för prestandastudie, ska upprätta, dokumentera, genomföra, underhålla, hålla uppdaterat och kontinuerligt förbättra ett kvalitetsledningssystem som på effektivast möjliga sätt och på ett sätt som står i proportion till riskklass och produkttyp ska säkerställa efterlevnad av denna förordning.
Kvalitetsledningssystemet ska omfatta alla delar och enheter av en tillverkares organisation som hanterar kvaliteten hos processer, förfaranden och produkter. Det ska styra de strukturer, skyldigheter, förfaranden, processer och lednings resurser som krävs för att genomföra de principer och åtgärder som behövs för att säkerställa efterlevnad av bestämmelserna i denna förordning.
Kvalitetsledningssystemet ska åtminstone omfatta
a)en strategi för efterlevnad av regelverket, inklusive efterlevnad av förfarandena för bedömning av överensstämmelse och för hantering av ändringar av de produkter som omfattas av systemet,
b)identifiering av tillämpliga allmänna krav på säkerhet och prestanda samt utforskande av alternativ för hantering av dessa krav,
c)ledningens ansvar,
d)resurshantering, inklusive val och kontroll av leverantörer och underleverantörer,
e)riskhantering enligt avsnitt 3 i bilaga I,
f)prestandautvärdering i enlighet med artikel 56 och bilaga XIII, inklusive prestandauppföljning efter utsläppande på marknaden,
g)produktrealisering, inklusive planering, konstruktion, utveckling, produktion och tillhandahållande av tjänster,
h)kontroll av tilldelning av UDI som har gjorts i enlighet med artikel 24.3 till alla berörda produkter och säkerställande av enhetligheten i och giltigheten i fråga om den information som tillhandahålls i enlighet med artikel 26,
i)upprättande, genomförande och underhåll av ett system för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden i enlighet med artikel 78,
j)hantering av kommunikation med behöriga myndigheter, anmälda organ, andra ekonomiska aktörer, kunder och/ eller andra intressenter,
k)processer för att rapportera allvarliga tillbud och korrigerande säkerhetsåtgärder på marknaden inom ramen för säkerhetsövervakning,
l)hantering av korrigerande och förebyggande åtgärder och kontroll av deras ändamålsenlighet,
m)processer för övervakning och mätning av resultat, dataanalys och produktförbättring.
9.Tillverkare av produkter ska genomföra och uppdatera systemet för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden enligt artikel 78.
10.Tillverkarna ska säkerställa att produkten åtföljs av den information som anges i avsnitt 20 i bilaga I på ett eller flera av unionens officiella språk, som fastställs av den medlemsstat där produkten tillhandahålls för användaren eller patienten. Uppgifterna i märkningen ska vara outplånliga, lätt läsbara och lättförståeliga för den avsedda användaren eller patienten.
För produkter för självtestning eller patientnära testning ska den information som lämnas i enlighet med avsnitt 20 i bilaga I vara lättförståelig och tillhandahållas på det eller de officiella unionsspråk som fastställts av den medlemsstat där produkten tillhandahålls för användaren eller patienten.
11.Tillverkare som anser eller har skäl att tro att en produkt som de har släppt ut på marknaden eller tillhandahållit för ibruktagande inte överensstämmer med denna förordning ska omedelbart vidta de korrigerande åtgärder som krävs för att, beroende på vad som är lämpligt, få produkten att överensstämma med kraven, dra tillbaka den eller återkalla den. De ska underrätta den berörda produktens distributörer och, i förekommande fall, den auktoriserade representanten och importörerna om detta.
Om produkten utgör en allvarlig risk, ska tillverkarna omedelbart informera de behöriga myndigheterna i de medlemsstater där de har tillhandahållit produkten och i förekommande fall det anmälda organ som utfärdat ett intyg för produkten i enlighet med artikel 51, framför allt om den bristande överensstämmelsen och de korrigerande åtgärder som vidtagits.
651
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/198 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
12.Tillverkarna ska ha ett system för att registrera och rapportera tillbud och korrigerande säkerhetsåtgärder på marknaden i enlighet med artiklarna 82 och 83.
13.Tillverkarna ska på begäran av en behörig myndighet, på ett av unionens officiella språk som fastställs av den berörda medlemsstaten, ge myndigheten all information och dokumentation som är nödvändig för att visa produktens överensstämmelse med kraven. Den behöriga myndigheten i den medlemsstat där tillverkaren har sitt säte får begära att tillverkaren kostnadsfritt tillhandahåller provexemplar av produkten eller, om detta är ogörligt, ger tillgång till produkten. Tillverkarna ska på en behörig myndighets begäran samarbeta med denna om de korrigerande åtgärder som vidtagits för att undanröja eller, om detta inte är möjligt, minska riskerna med de produkter som de har släppt ut på marknaden eller tagit i bruk.
Om tillverkaren inte samarbetar eller om den information och dokumentation som lämnats är ofullständig eller felaktig, kan den behöriga myndigheten, i syfte att säkerställa skydd av folkhälsan och patientsäkerheten, vidta alla lämpliga åtgärder för att förbjuda eller begränsa tillhandahållandet av produkten på sin nationella marknad, dra tillbaka produkten från marknaden eller återkalla den till dess att tillverkaren samarbetar eller lämnar fullständig och korrekt information.
Om en behörig myndighet anser eller har skäl att tro att en produkt har orsakat skada ska den på begäran underlätta tillhandahållandet av den information och dokumentation som avses i första stycket till den potentiellt skadade patienten eller användaren och, beroende på vad som är tillämpligt, patientens eller användarens rättsinnehavare, patientens eller användarens sjukförsäkringsbolag eller andra tredje parter som berörs av den skada som vållats patienten eller användaren, utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelser om dataskydd och, om det inte föreligger ett övervägande allmänintresse av att uppgifterna lämnas ut, utan att det påverkar tillämpningen av skyddet av immateriella rättigheter.
Den behöriga myndigheten behöver inte uppfylla skyldigheten i tredje stycket om tillhandahållande av den information och den dokumentation som avses i första stycket normalt hanteras inom ramen för rättsliga förfaranden.
14.Om tillverkarna låter en annan fysisk eller juridisk person konstruera eller tillverka deras produkter ska den information som ska lämnas i enlighet med artikel 27.1 innehålla information om denna persons identitet.
15.Fysiska eller juridiska personer får begära ersättning för skador som orsakats av en defekt produkt i enlighet med tillämplig unionsrätt och nationell rätt.
Tillverkarna ska på ett sätt som står i proportion till riskklass, produkttyp och företagets storlek ha vidtagit åtgärder för att tillhandahålla tillräcklig ekonomisk täckning med avseende på deras möjliga ansvar enligt direktiv 85/374/EEG, utan att det påverkar tillämpningen av striktare skyddsåtgärder enligt nationell rätt.
Artikel 11
Den auktoriserade representanten
1.Om tillverkaren av en produkt inte är etablerad i en medlemsstat, får produkten endast släppas ut på unionsmarknaden om tillverkaren utser en enda auktoriserad representant.
2.Utseendet ska utgöra den auktoriserade representantens fullmakt, ska endast vara giltigt om den auktoriserade representanten godkänt det skriftligen och ska gälla åtminstone för alla produkter i samma generiska produktgrupp.
3.Den auktoriserade representanten ska utföra de uppgifter som anges i den fullmakt som denne och tillverkaren enats om. Den auktoriserade representanten ska på begäran lämna en kopia av fullmakten till den behöriga myndigheten.
I fullmakten ska det anges att den auktoriserade representanten ska utföra minst följande uppgifter med avseende på de produkter som fullmakten omfattar, och tillverkaren ska möjliggöra detta:
a) Kontrollera att EU-försäkran om överensstämmelse och den tekniska dokumentationen har upprättats och i förekommande fall att tillverkaren har genomfört ett lämpligt förfarande för bedömning av överensstämmelse.
b)Hålla en kopia av den tekniska dokumentationen, EU-försäkran om överensstämmelse och i förekommande fall en kopia av det relevanta intyget, inklusive eventuella ändringar och tillägg, som utfärdats i enlighet med artikel 51 tillgängliga för de behöriga myndigheterna under den tid som avses i artikel 10.7.
c)Uppfylla de registreringsskyldigheter som fastställs i artikel 28 samt kontrollera att tillverkaren har uppfyllt de registreringsskyldigheter som fastställs i artikel 26.
652
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/199 |
SV | |||
|
|
|
|
d)På begäran från en behörig myndighet och på ett officiellt unionsspråk som fastställs av den berörda medlemsstaten ge den behöriga myndigheten all information och dokumentation som behövs för att visa att produkten överensstämmer med kraven.
e)Till tillverkaren vidarebefordra en begäran från en behörig myndighet i den medlemsstat där den auktoriserade representanten har sitt säte om prover av eller tillgång till en produkt och kontrollera att den behöriga myndigheten verkligen får proverna eller ges tillgång till produkten.
f)Samarbeta med de behöriga myndigheterna om de förebyggande eller korrigerande åtgärder som vidtas för att undanröja eller, om detta inte är möjligt, minska riskerna med produkterna.
g)Omedelbart underrätta tillverkaren om klagomål och rapporter från hälso- och sjukvårdspersonal, patienter och användare om misstänkta tillbud med en produkt för vilken den auktoriserade representanten har utsetts.
h)Säga upp fullmakten om tillverkaren agerar i strid med sina skyldigheter enligt denna förordning.
4.Den fullmakt som avses i punkt 3 i denna artikel ska inte innebära en delegering av tillverkarens skyldigheter enligt artikel 10.1, 10.2, 10.3, 10.4, 10.5, 10.6, 10.8, 10.9, 10.10 och 10.11.
5.Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 4 i denna artikel ska den auktoriserade representanten vara juridiskt ansvarig för defekta produkter på samma villkor som, och solidariskt med, tillverkaren, om tillverkaren inte är etablerad i en medlemsstat och inte har uppfyllt skyldigheterna i artikel 10.
6.En auktoriserad representant som säger upp sin fullmakt av de skäl som avses i punkt 3 h ska omedelbart underrätta den behöriga myndigheten i den medlemsstat där denne är etablerad och i förekommande fall det anmälda organ som deltog i bedömningen av överensstämmelse för produkten om att fullmakten har upphört och ange skälen för detta.
7.Varje hänvisning i denna förordning till den behöriga myndigheten i den medlemsstat där tillverkaren har sitt säte ska anses vara en hänvisning till den behöriga myndigheten i den medlemsstat där den auktoriserade representanten, som utsetts av en sådan tillverkare som avses i punkt 1, har sitt säte.
Artikel 12
Byte av auktoriserad representant
Närmare bestämmelser för byte av auktoriserad representant ska tydligt anges i ett avtal mellan tillverkaren, den avgående auktoriserade representanten, när så är möjligt, och den tillträdande auktoriserade representanten. Avtalet ska åtminstone omfatta följande:
a)Det datum då den avgående auktoriserade representantens fullmakt upphör att gälla och det datum då den tillträdande auktoriserade representantens fullmakt börjar gälla.
b)Fram till vilket datum den avgående auktoriserade representanten får anges i den information som tillverkaren lämnar, däribland reklammaterial.
c)Överföring av dokument, inklusive med avseende på konfidentialitet och äganderätt.
d)Den avgående auktoriserade representantens skyldighet att efter fullmaktens upphörande till tillverkaren eller den tillträdande auktoriserade representanten vidarebefordra klagomål och rapporter från hälso- och sjukvårdspersonal, patienter eller användare om misstänkta tillbud med en produkt för vilken denne hade utsetts till auktoriserad representant.
Artikel 13
Importörernas allmänna skyldigheter
1.Importörerna får endast släppa ut sådana produkter på unionsmarknaden som uppfyller kraven i denna förordning.
2.Importörerna ska för att få släppa ut en produkt på marknaden kontrollera att
a)produkten är CE-märkt och att EU-försäkran om överensstämmelse avseende produkten har upprättats,
b)en tillverkare har identifierats och att en auktoriserad representant har utsetts av tillverkaren i enlighet med artikel 11,
c)produkten är märkt i enlighet med denna förordning och åtföljs av erforderlig bruksanvisning,
d)produkten i förekommande fall har tilldelats en UDI av tillverkaren i enlighet med artikel 24.
653
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/200 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
Om en importör anser eller har skäl att tro att en produkt inte överensstämmer med kraven i denna förordning, får importören inte släppa ut produkten på marknaden förrän den överensstämmer med kraven och ska informera tillverkaren och tillverkarens auktoriserade representant. Om importören anser eller har skäl att tro att produkten utgör en allvarlig risk eller är en förfalskad produkt, ska importören också informera den behöriga myndigheten i den medlemsstat där importören är etablerad.
3.Importörerna ska på produkten eller förpackningen eller i ett medföljande dokument ange sitt namn, registrerat firmanamn eller registrerat varumärke, säte och adress där de kan kontaktas, så att de kan lokaliseras fysiskt. De ska se till att eventuell tilläggsmärkning inte skymmer information i tillverkarens märkning.
4.Importörerna ska kontrollera att produkten registrerats i det elektroniska systemet i enlighet med artikel 26. Importörerna ska lägga till sina uppgifter i registreringen i enlighet med artikel 28.
5.Importörerna ska, så länge de har ansvar för en produkt, säkerställa att lagrings- eller transportförhållandena inte äventyrar produktens överensstämmelse med de allmänna kraven på säkerhet och prestanda i bilaga I och ska uppfylla de villkor som tillverkaren har fastställt, om sådana föreligger.
6.Importörerna ska föra register över klagomål, produkter som inte överensstämmer med kraven och återkallelser och tillbakadraganden samt förse tillverkaren, den auktoriserade representanten och distributörerna med den information som de begär, så att de kan granska klagomål.
7.Importörer som anser eller har skäl att tro att en produkt som de har släppt ut på marknaden inte överensstämmer med denna förordning ska omedelbart informera tillverkaren och dennes auktoriserade representant. Importörerna ska samarbeta med tillverkaren, tillverkarens auktoriserade representant och de behöriga myndigheterna för att säkerställa att de korrigerande åtgärder som krävs vidtas för att få produkten att överensstämma med kraven, dra tillbaka den eller återkalla den. Om produkten utgör en allvarlig risk, ska de dessutom omedelbart underrätta de behöriga myndigheterna
ide medlemsstater där de har tillhandahållit produkten och, i tillämpliga fall, det anmälda organ som utfärdat ett intyg för produkten i fråga i enlighet med artikel 51, och lämna uppgifter om i synnerhet den bristande överensstämmelsen och de korrigerande åtgärder som vidtagits.
8.Importörer som har fått klagomål eller rapporter från hälso- och sjukvårdspersonal, patienter eller användare om misstänkta tillbud med en produkt som de har släppt ut på marknaden ska omedelbart vidarebefordra denna information till tillverkaren och dennes auktoriserade representant.
9.Under den tid som avses i artikel 10.7 ska importörerna kunna uppvisa en kopia av EU-försäkran om överensstämmelse och i förekommande fall en kopia av det relevanta intyg, inklusive eventuella ändringar och tillägg, som utfärdats i enlighet med artikel 51.
10.Importörerna ska på begäran av de behöriga myndigheterna samarbeta med dessa om de åtgärder som vidtas för att undanröja eller, om detta inte är möjligt, minska riskerna med produkter som de släppt ut på marknaden. Importörerna ska, på begäran av en behörig myndighet i den medlemsstat där importören har sitt säte, kostnadsfritt tillhandahålla provexemplar av produkten eller, då detta är ogörligt, ge tillgång till produkten.
Artikel 14
Distributörernas allmänna skyldigheter
1.När distributörerna tillhandahåller en produkt på marknaden, ska de i sin verksamhet iaktta vederbörlig omsorg
iförhållande till de tillämpliga kraven.
2.Innan distributörerna tillhandahåller en produkt på marknaden ska de kontrollera att
a)produkten är CE-märkt och att EU-försäkran om överensstämmelse avseende produkten har upprättats,
b)produkten åtföljs av den information som tillverkaren ska lämna i enlighet med artikel 10.10,
c)importören har uppfyllt kraven i artikel 13.3 i fråga om importerade produkter,
d)produkten i förekommande fall har tilldelats en UDI av tillverkaren.
För att uppfylla kraven i leden a, b och d i första stycket får distributören tillämpa en urvalsmetod som är representativ för de produkter som distributören tillhandahåller.
654
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/201 |
SV | |||
|
|
|
|
Om en distributör anser eller har skäl att tro att en produkt inte överensstämmer med kraven i denna förordning, får distributören inte tillhandahålla produkten på marknaden förrän den överensstämmer med kraven och ska informera tillverkaren och i förekommande fall tillverkarens auktoriserade representant och importören. Om distributören anser eller har skäl att tro att produkten utgör en allvarlig risk eller är en förfalskad produkt, ska distributören också informera den behöriga myndigheten i den medlemsstat där denne är etablerad.
3.Distributörerna ska, så länge de har ansvar för produkten, säkerställa att lagrings- eller transportförhållandena uppfyller de villkor som tillverkaren har fastställt.
4.Distributörer som anser eller har skäl att tro att en produkt som de har tillhandahållit på marknaden inte överensstämmer med denna förordning ska omedelbart informera tillverkaren och i förkommande fall tillverkarens auktoriserade representant och importören. Distributörerna ska samarbeta med tillverkaren och i förekommande fall med tillverkarens auktoriserade representant och importören samt med de behöriga myndigheterna för att säkerställa att de korrigerande åtgärder som krävs vidtas för att, beroende på vad som är lämpligt, få produkten att överensstämma med kraven, dra tillbaka den eller återkalla den. Om distributören anser eller har skäl att tro att produkten utgör en allvarlig risk, ska denne dessutom omedelbart underrätta de behöriga myndigheterna i de medlemsstater där distributören har tillhandahållit produkten och lämna uppgifter om i synnerhet den bristande överensstämmelsen och de korrigerande åtgärder som vidtagits.
5.Distributörer som har fått klagomål eller rapporter från hälso- och sjukvårdspersonal, patienter eller användare om misstänkta tillbud med en produkt som de har tillhandahållit ska omedelbart vidarebefordra denna information till tillverkaren och i förekommande fall till tillverkarens auktoriserade representant och importören. De ska föra register över klagomål, produkter som inte överensstämmer med kraven och återkallelser och tillbakadraganden samt hålla tillverkaren och i förekommande fall den auktoriserade representanten och importören informerade om denna övervakning och ge dem all information som de begär.
6.Distributörerna ska på begäran av en behörig myndighet ge myndigheten all information och dokumentation som de har tillgång till och som behövs för att visa att produkten överensstämmer med kraven.
Distributörerna ska anses ha fullgjort den skyldighet som avses i första stycket när tillverkaren eller, i förekommande fall, den auktoriserade representanten för produkten i fråga lämnar den begärda informationen. Distributörerna ska på begäran av de behöriga myndigheterna samarbeta med dessa om de åtgärder som vidtas för att undanröja riskerna med produkter som de tillhandahållit på marknaden. Distributörerna ska på begäran av en behörig myndighet kostnadsfritt tillhandahålla provexemplar av produkten eller, om detta är ogörligt, ge tillgång till produkten.
Artikel 15
Person med ansvar för att regelverket efterlevs
1.Tillverkarna ska i sin organisation ha tillgång till minst en person som har erforderlig sakkunskap på området för medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik och som ansvarar för att regelverket efterlevs. Den erforderliga sakkunskapen ska styrkas genom något av följande:
a)Examensbevis, intyg eller annat behörighetsbevis efter fullbordad högskoleutbildning eller annan utbildning som berörd medlemsstat bedömt som likvärdigt inom juridik, medicin, farmaci, ingenjörsvetenskap eller annan relevant vetenskaplig disciplin och minst ett års yrkeserfarenhet av regleringsfrågor eller kvalitetsledningssystem avseende medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik.
b)Fyra års yrkeserfarenhet av regleringsfrågor eller kvalitetsledningssystem avseende medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik.
2.Mikroföretag och små företag i den mening som avses i kommissionens rekommendation 2003/361/EG (1) ska inte behöva ha en person med ansvar för att se till att regelverket efterlevs i sin organisation, men ska permanent och fortlöpande ha en sådan person till sitt förfogande.
3.Personen med ansvar för att regelverket efterlevs ska åtminstone ansvara för att
a)produkternas överensstämmelse på lämpligt sätt kontrollerats utifrån det kvalitetsledningssystem enligt vilket produkterna tillverkas innan en produkt släpps ut,
(1) Kommissionens rekommendation av den 6 maj 2003 om definitionen av mikroföretag samt små och medelstora företag (EUT L 124, 20.5.2003, s. 36).
655
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/202 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
b)den tekniska dokumentationen och EU-försäkran om överensstämmelse upprättas och hålls aktuella,
c)kraven på övervakning av produkter som släppts ut på marknaden i enlighet med artikel 10.9 uppfylls,
d)de rapporteringsskyldigheter som avses i artiklarna 82–86 uppfylls,
e)i fråga om produkter avsedda för prestandastudier vilka är avsedda att användas i samband med interventionsstudier av klinisk prestanda eller andra prestandastudier som medför risker för försökspersonerna, den förklaring som avses i avsnitt 4.1 i bilaga XIV utfärdas.
4.Om flera personer är gemensamt ansvariga för att regelverket efterlevs i enlighet med punkterna 1, 2 och 3 ska deras respektive ansvarsområden fastställas skriftligen.
5.Den person som ansvarar för att regelverket efterlevs får inte missgynnas inom tillverkarens organisation på grund av att personen fullgör sina skyldigheter, oavsett om denne är anställd vid organisationen eller inte.
6.De auktoriserade representanterna ska permanent och fortlöpande till sitt förfogande ha minst en person med ansvar för att se till att regelverket efterlevs som har erforderlig sakkunskap om regelverket för medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik i unionen. Denna erforderliga sakkunskap ska styrkas genom något av följande:
a)Examensbevis, intyg eller annat behörighetsbevis efter fullbordad högskoleutbildning eller annan utbildning som den berörda medlemsstaten bedömt som likvärdigt inom juridik, medicin, farmaci, ingenjörsvetenskap eller annan relevant vetenskaplig disciplin och minst ett års yrkeserfarenhet av regleringsfrågor eller kvalitetsledningssystem på området medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik.
b)Fyra års yrkeserfarenhet av regleringsfrågor eller kvalitetsledningssystem på området medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik.
Artikel 16
Fall där tillverkarens skyldigheter ska gälla för importörer, distributörer eller andra personer
1.Distributörer, importörer eller andra fysiska eller juridiska personer ska ta på sig tillverkarens skyldigheter, om de
a)tillhandahåller en produkt på marknaden i sitt eget namn, registrerade firmanamn eller registrerade varumärke, utom i de fall då en distributör eller importör ingår ett avtal med en tillverkare och tillverkaren därmed anges som tillverkare på märkningen och ansvarar för att uppfylla de krav som ställs på tillverkare i denna förordning,
b)ändrar det avsedda ändamålet med en produkt som redan har släppts ut på marknaden eller tagits i bruk,
c)ändrar en produkt som redan släppts ut på marknaden eller tagits i bruk på ett sådant sätt att det kan påverka överensstämmelsen med de tillämpliga kraven.
Första stycket är inte tillämpligt på en person som inte är tillverkare enligt definitionen i artikel 2.23 men som för en enskild patient monterar eller anpassar en produkt som redan finns på marknaden utan att ändra dess avsedda ändamål.
2.Vid tillämpningen av punkt 1 c ska följande inte anses vara en ändring av en produkt som skulle kunna påverka dess överensstämmelse med de tillämpliga kraven:
a) Tillhandahållande, inklusive översättning, av den information som tillverkaren lämnat i enlighet med avsnitt 20 i bilaga I om en produkt som redan har släppts ut på marknaden och av ytterligare information som behövs för att saluföra produkten i den relevanta medlemsstaten.
b)Ändringar av ytterförpackningen för en produkt som redan har släppts ut på marknaden, inbegripet ändringar av förpackningsstorleken, om produkten måste ompaketeras för att kunna saluföras i den relevanta medlemsstaten och det görs på ett sådant sätt att produktens ursprungsskick inte kan påverkas. I fråga om produkter som släpps ut på marknaden i sterilt skick ska det presumeras att produktens ursprungsskick påverkas negativt, om den förpackning som är nödvändig för att hålla produkten steril öppnas, skadas eller på annat sätt påverkas negativt av ompaketeringen.
656
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/203 |
SV | |||
|
|
|
|
3.Distributörer eller importörer som vidtar sådana åtgärder som nämns i punkt 2 a och b ska på produkten eller, om detta är ogörligt, på förpackningen eller i ett medföljande dokument ange vad de gjort, tillsammans med sitt namn, registrerat firmanamn eller registrerat varumärke, säte och adress där de kan kontaktas, så att de kan lokaliseras fysiskt.
Distributörerna och importörerna ska säkerställa att de har ett kvalitetsledningssystem med förfaranden som säkerställer att översättningen av informationen är korrekt och uppdaterad, att de åtgärder som nämns i punkt 2 a och b genomförs på ett sådant sätt och under sådana förhållanden att produktens ursprungsskick bevaras och den ompaketerade produktens förpackning inte är bristfällig, av dålig kvalitet eller smutsig. I kvalitetsledningssystemet ska det också bland annat finnas förfaranden som säkerställer att distributören eller importören underrättas om korrigerande åtgärder som tillverkaren vidtar beträffande produkten i fråga för att åtgärda säkerhetsproblem eller för att den ska uppfylla kraven i denna förordning.
4.Minst 28 dagar innan den ommärkta eller ompaketerade produkten tillhandahålls på marknaden ska de distributörer eller importörer som vidtar någon av de åtgärder som anges i punkt 2 a och b underrätta tillverkaren och den behöriga myndigheten i den medlemsstat där de tänker tillhandahålla produkten om avsikten att tillhandahålla den ommärkta eller ompaketerade produkten och på begäran ge tillverkaren och den behöriga myndigheten ett prov eller en modell av den ommärkta eller ompaketerade produkten, inklusive eventuella översättningar av märkningen och bruksanvisningen. Inom samma period på 28 dagar ska distributören eller importören ge den behöriga myndigheten ett
intyg utfärdat av ett anmält organ som utsetts för den produkttyp som är föremål för de aktiviteter som anges i punkt 2 a och b, där det intygas att distributörens eller importörens kvalitetsledningssystem uppfyller kraven i punkt 3.
Artikel 17
EU-försäkran om överensstämmelse
1.I EU-försäkran om överensstämmelse ska det anges att kraven i denna förordning har uppfyllts med avseende på den produkt som omfattas. Tillverkaren ska regelbundet uppdatera EU-försäkran om överensstämmelse. EU-försäkran om överensstämmelse ska innehålla åtminstone den information som anges i bilaga IV och ska översättas till det eller de officiella unionsspråk som krävs av den eller de medlemsstater där produkten tillhandahålls.
2.Om produkter omfattas av annan unionslagstiftning – i frågor som inte täcks av denna förordning – som också ställer krav på att tillverkaren ska utfärda en EU-försäkran om överensstämmelse där det anges att kraven i den lagstiftningen har visats vara uppfyllda, ska en enda EU-försäkran om överensstämmelse utarbetas för alla unionsakter som är tillämpliga på produkten. Försäkran ska innehålla all information som krävs för att identifiera vilken unionslag stiftning som försäkran gäller.
3.Genom att upprätta EU-försäkran om överensstämmelse tar tillverkaren på sig ansvaret för att produkten uppfyller kraven i denna förordning och i all annan tillämplig unionslagstiftning.
4.Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 108 för att ändra de uppgifter som EU-försäkran om överensstämmelse minst måste innehålla enligt bilaga IV, mot bakgrund av de tekniska framstegen.
Artikel 18
CE-märkning om överensstämmelse
1.Produkter, som inte är produkter avsedda för prestandastudier, och som anses överensstämma med kraven i denna förordning ska vara försedda med CE-märkning om överensstämmelse enligt bilaga V.
2.CE-märkningen ska omfattas av de allmänna principer som fastställs i artikel 30 i förordning (EG) nr 765/2008.
3.CE-märkningen ska anbringas på produkten eller dess sterila förpackning så att den är synlig, läsbar och outplånlig. Om detta inte är möjligt eller motiverat på grund av produktens art, ska CE-märkningen anbringas på förpackningen. CE-märkningen ska också finnas i bruksanvisningen och på försäljningsförpackningen.
657
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/204 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
4.CE-märkningen ska anbringas innan produkten släpps ut på marknaden. Den kan åtföljas av ett piktogram eller någon annan märkning som anger en särskild risk eller användning.
5.CE-märkningen ska i förekommande fall åtföljas av identifikationsnumret för det anmälda organ som ansvarar för de förfaranden för bedömning av överensstämmelse som föreskrivs i artikel 48. Identifikationsnumret ska också anges i sådant reklammaterial där det nämns att produkten uppfyller kraven för CE-märkning.
6.När produkterna omfattas av annan unionslagstiftning som även den innehåller krav på CE-märkning, ska det av CE-märkningen framgå att produkterna också uppfyller kraven i den andra lagstiftningen.
Artikel 19
Produkter för särskilda ändamål
1.Medlemsstaterna får inte skapa hinder för produkter som är avsedda för prestandastudier och levereras för detta ändamål till laboratorier eller andra institutioner, om de berörda produkterna uppfyller villkoren i artiklarna 57–76, och i de genomförandeakter som antagits i enlighet med artikel 77.
2.De produkter som avses i punkt 1 ska inte vara CE-märkta, med undantag för de produkter som avses i artikel 70.
3.Medlemsstaterna får inte skapa hinder för att produkter som inte överensstämmer med denna förordning visas vid branschmässor, utställningar, visningar eller liknande, under förutsättning att det på ett synligt och tydligt sätt anges att
produkterna endast är avsedda för presentation eller visning och inte får tillhandahållas förrän de uppfyller kraven i denna förordning.
Artikel 20
Delar och komponenter
1.En fysisk eller juridisk person som på marknaden tillhandahåller en artikel som särskilt är avsedd att ersätta en identisk eller liknande integrerad del eller komponent som ingår i en produkt och som är defekt eller utsliten för att upprätthålla eller återställa produktens funktion utan att dess prestanda, säkerhet eller avsedda ändamål ändras, ska säkerställa att artikeln inte inverkar negativt på produktens säkerhet och prestanda. Belägg för detta ska hållas tillgängliga för medlemsstaternas behöriga myndigheter.
2.En artikel som särskilt är avsedd att ersätta en del eller komponent i en produkt och som väsentligt ändrar produktens prestanda, säkerhet eller avsedda ändamål ska anses vara en produkt och ska uppfylla de krav som anges i denna förordning.
Artikel 21
Fri rörlighet
Om inget annat föreskrivs i denna förordning, får medlemsstaterna inte vägra, förbjuda eller begränsa tillhandahållande på marknaden eller ibruktagande på sitt territorium av produkter som uppfyller kraven i denna förordning.
KAPITEL III
PRODUKTERNAS IDENTIFIERING OCH SPÅRBARHET, REGISTRERING AV PRODUKTER OCH EKONOMISKA AKTÖRER, SAMMANFATTNING AV SÄKERHET OCH KLINISK PRESTANDA SAMT EUROPEISKA DATABASEN FÖR MEDICINTEKNISKA PRODUKTER
Artikel 22
Identifiering inom leveranskedjan
1.Distributörerna och importörerna ska samarbeta med tillverkare eller auktoriserade representanter i syfte att uppnå en lämplig spårbarhetsnivå för produkterna.
658
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/205 |
SV | |||
|
|
|
|
2.De ekonomiska aktörerna ska för den behöriga myndigheten kunna identifiera följande under den tidsperiod som avses i artikel 10.7:
a)Alla ekonomiska aktörer som de direkt har levererat en produkt till.
b)Alla ekonomiska aktörer som direkt har levererat en produkt till dem.
c)Alla hälso- och sjukvårdsinstitutioner eller all hälso- och sjukvårdspersonal som de direkt har levererat en produkt till.
Artikel 23
Nomenklatur för medicintekniska produkter
För att främja funktionaliteten när det gäller den europeiska databas för medicintekniska produkter (Eudamed) som avses i artikel 33 i förordning (EU) 2017/745, ska kommissionen säkerställa att en internationellt vedertagen nomenklatur för medicintekniska produkter är tillgänglig kostnadsfritt för tillverkare och andra fysiska eller juridiska personer som enligt den här förordningen är skyldiga att använda den nomenklaturen. Kommissionen ska också sträva efter att säkerställa att denna nomenklatur är tillgänglig kostnadsfritt för andra intressenter, där det är praktiskt möjligt.
Artikel 24
System för unik produktidentifiering
1.Det system för unik produktidentifiering (nedan kallat UDI-systemet) som beskrivs i del C i bilaga VI ska möjliggöra identifiering av produkter och främja deras spårbarhet, med undantag för produkter som inte är avsedda för prestandastudier, och ska bestå av följande:
a)Skapande av en UDI som omfattar
i)en UDI-produktidentifiering (nedan kallad UDI-DI) som är specifik för en tillverkare och en produkt och ger åtkomst till den information som anges i del B i bilaga VI,
ii) en UDI-produktionsidentifiering (nedan kallad UDI-PI) som identifierar produktenhetens produktion och i förekommande fall de förpackade produkter som anges i del C i bilaga VI.
b)Placering av UDI på produktens märkning eller på förpackningen.
c)Lagring av UDI av de ekonomiska aktörerna, hälso- och sjukvårdsinstitutionerna och hälso- och sjukvårdspersonalen
ienlighet med de villkor som fastställs i punkterna 8 och 9.
d)Upprättande av ett elektroniskt system för unik produktidentifiering (nedan kallat UDI-databas) i enlighet med artikel 28 i förordning (EU) 2017/745.
2.Kommissionen ska genom genomförandeakter utse en eller flera enheter, som ska driva ett system för tilldelning av UDI i enlighet med denna förordning (nedan kallade utfärdande enheter). Den eller de enheterna ska uppfylla samtliga följande kriterier:
a)Enheten är en organisation som är en juridisk person.
b)Enhetens system för tilldelning av UDI är lämpligt för att identifiera en produkt under hela dess distribution och användning i enlighet med kraven i denna förordning.
c)Enhetens system för tilldelning av UDI följer relevanta internationella standarder.
d)Enheten ger alla berörda användare åtkomst till systemet för tilldelning av UDI i enlighet med fastställda och tydliga regler och villkor.
e)Enheten åtar sig att
i)driva sitt system för tilldelning av UDI minst tio år efter det att enheten utsågs,
ii)på begäran ge kommissionen och medlemsstaterna tillgång till information om sitt system för tilldelning av UDI,
iii)uppfylla kriterierna och villkoren för utseende.
När kommissionen utser utfärdande enheter ska den sträva efter att säkerställa att de UDI-bärare som definieras i del C i bilaga VI är allmänt läsbara oberoende av vilket system den utfärdande enheten använder, i syfte att minimera de ekonomiska aktörernas, hälso- och sjukvårdsinstitutionernas och sjukvårdspersonalens ekonomiska och administrativa bördor.
659
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/206 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
3.Innan tillverkarna släpper ut en produkt, med undantag av en produkt avsedd för prestandastudie, på marknaden ska de tilldela produkten och, i förekommande fall, alla högre förpackningsnivåer en UDI som skapats i enlighet med reglerna för den eller de utfärdande enheterna som kommissionen utsett i enlighet med punkt 2.
Innan en produkt som inte är en specialanpassad produkt eller prövningsprodukt släpps ut på marknaden ska tillverkaren säkerställa att den information om produkten som avses i del B i bilaga V på korrekt sätt har lämnats och överförts till den UDI-databas som avses i artikel 25.
4.UDI-bärare ska placeras på produktens märkning och på alla högre förpackningsnivåer. Högre förpackningsnivåer ska inte anses omfatta transportcontainrar.
5. UDI ska användas för rapportering om allvarliga tillbud och korrigerande säkerhetsåtgärder på marknaden i enlighet med artikel 82.
6.Produktens grundläggande UDI-DI enligt del C i bilaga VI ska anges i EU-försäkran om överensstämmelse enligt artikel 17.
7.Tillverkaren ska som en del av den tekniska dokumentation som avses i bilaga II hålla en uppdaterad förteckning över alla tilldelade UDI.
8.De ekonomiska aktörerna ska, företrädesvis på elektronisk väg, lagra och förvara UDI för de produkter som de har levererat eller som har levererats till dem, om produkterna tillhör de produkter, produktkategorier eller produktgrupper som fastställts i enlighet med punkt 11 a.
9.Medlemsstaterna ska uppmana, och får ålägga, hälso- och sjukvårdsinstitutioner att företrädesvis på elektronisk väg lagra och tilldela UDI för de produkter som har levererats till dem.
Medlemsstaterna ska uppmana, och får ålägga, hälso- och sjukvårdspersonal att företrädesvis på elektronisk väg lagra och förvara UDI för de produkter som har levererats till dem.
10.Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 108 för att
a)ändra förteckningen över information i del B i bilaga VI mot bakgrund av de tekniska framstegen, och
b)ändra bilaga VI mot bakgrund av den internationella utvecklingen och de tekniska framstegen inom området unik produktidentifiering.
11.Kommissionen får genom genomförandeakter fastställa närmare bestämmelser och förfaranden för UDI-systemet för att säkerställa att det tillämpas på ett enhetligt sätt i fråga om följande:
a)Fastställande av vilka produkter, produktkategorier eller produktgrupper som skyldigheten enligt punkt 8 ska tillämpas på.
b)Specificerande av vilka data som ska ingå i UDI-PI för specifika produkter eller produktgrupper.
De genomförandeakter som avses i första stycket ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 107.3.
12.När kommissionen antar de åtgärder som avses i punkt 11 ska den ta hänsyn till samtliga nedanstående faktorer:
a)Konfidentialitet och uppgiftsskydd enligt artiklarna 102 respektive 103.
b)Den riskbaserade metoden.
c)Åtgärdernas kostnadseffektivitet.
d)Samordning mellan UDI-system som utvecklats på internationell nivå.
e)Behovet av att undvika duplikat inom UDI-systemet.
f)Behoven hos medlemsstaternas hälso- och sjukvårdssystem och, om möjligt, kompatibilitet med andra medicintekniska produkters system för produktidentifiering som intressenter använder.
Artikel 25
UDI-databas
Kommissionen ska, efter samråd med samordningsgruppen för medicintekniska produkter, upprätta och förvalta en UDI-databas i enlighet med de villkor och närmare bestämmelser som fastställs i artikel 28 i förordning (EU) 2017/745.
660
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/207 |
SV | |||
|
|
|
|
Artikel 26
Registrering av produkter
1.Innan tillverkaren släpper ut en produkt på marknaden ska tillverkaren, i enlighet med regler som den utfärdande enhet som avses i artikel 24.2 har fastställt, tilldela produkten en grundläggande UDI-DI enligt del C i bilaga VI, och ska lägga in den i UDI-databasen tillsammans med andra basuppgifter om produkten som avses i del B i bilaga VI.
2.I fråga om produkter som omfattas av en bedömning av överensstämmelse som avses i artiklarna 48.3, 48.4, 48.7 andra stycket, 48.8 och 48.9 andra stycket ska tilldelningen av en grundläggande UDI-DI enligt punkt 1 i denna artikel göras innan tillverkaren ansöker om överensstämmelse hos ett anmält organ.
I fråga om produkter som avses i första stycket ska det anmälda organet inkludera en hänvisning till den grundläggande UDI-DI i det intyg som utfärdats i enlighet med avsnitt 4 a i bilaga XII och i Eudamed bekräfta att den information som avses i del A avsnitt 2.2 i bilaga VI är korrekt. Efter utfärdande av det relevanta intyget, och innan produkten släpps ut på marknaden, ska tillverkaren i UDI-databasen registrera den grundläggande UDI-DI tillsammans med de andra basuppgifterna om produkten som avses i del B i bilaga VI.
3.Innan en produkt släpps ut på marknaden ska tillverkaren i Eudamed registrera eller, om det redan gjorts, kontrollera den information som avses i del A avsnitt 2 i bilaga VI, med undantag av avsnitt 2.2 och därefter hålla denna information uppdaterad.
Artikel 27
Elektroniskt system för registrering av ekonomiska aktörer
1.Kommissionen ska efter att ha hört samordningsgruppen för medicintekniska produkter upprätta och förvalta ett elektroniskt system för att skapa det Eudamed-registreringsnummer (SRN) som avses i artikel 28.2 och samla in och behandla sådan information som är nödvändig och proportionell för att identifiera tillverkaren och i förekommande fall den auktoriserade representanten och importören. Den information som de ekonomiska aktörerna ska registrera i det elektroniska systemet anges närmare i del A avsnitt 1 i bilaga VI.
2.Medlemsstaterna får behålla eller införa nationella bestämmelser om registrering av distributörer av produkter som har tillhandahållits på deras territorium.
3.Inom två veckor efter det att en produkt har släppts ut på marknaden ska importörerna kontrollera att tillverkaren eller den auktoriserade representanten har registrerat den information som avses i punkt 1 i det elektroniska systemet.
I förekommande fall ska importörerna informera berörd auktoriserad representant eller tillverkare om den information som avses i punkt 1 inte finns med eller är felaktig. Importörerna ska lägga till sina uppgifter till den eller de relevanta registreringarna.
Artikel 28
Registrering av tillverkare, auktoriserade representanter och importörer
1.Innan en produkt släpps ut på marknaden ska tillverkare, auktoriserade representanter och importörer i registre ringssyfte föra in den information som avses i del A avsnitt 1 i bilaga VI i det elektroniska system som avses i artikel 30, förutsatt att de inte redan har registrerat i enlighet med denna artikel. Om det enligt förfarandet för bedömning av överensstämmelse krävs medverkan av ett anmält organ enligt artikel 48 ska den information som avses i del A avsnitt 1
ibilaga VI föras in i detta elektroniska system innan ansökan lämnas in till det anmälda organet.
2.Efter att ha kontrollerat de uppgifter som förts in i enlighet med punkt 1, ska den behöriga myndigheten från det elektroniska system som avses i artikel 27 erhålla ett Eudamed-registreringsnummer (SRN) och tilldela tillverkaren, den auktoriserade representanten eller importören detta.
3.Tillverkaren ska använda detta Eudamed-registreringsnummer (SRN) när han eller hon hos ett anmält organ ansöker om bedömning av överensstämmelse och om åtkomst till Eudamed lämnas till ett anmält organ i syfte att fullgöra tillverkarens skyldigheter enligt artikel 26.
4.Den ekonomiska aktören ska uppdatera uppgifterna i det elektroniska system som avses i artikel 27 senast en vecka efter en ändring i samband med den information som avses i punkt 1 i den här artikeln.
661
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/208 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
5.Senast ett år efter registreringen av informationen i enlighet med punkt 1 och vartannat år därefter ska den ekonomiska aktören bekräfta att uppgifterna är korrekta. Om ingen bekräftelse har lämnats inom sex månader från dessa tidsfrister, får en medlemsstat vidta lämpliga korrigerande åtgärder på sitt territorium fram till dess att den ekonomiska aktören fullgör den skyldigheten.
6.Utan att det påverkar den ekonomiska aktörens ansvar för uppgifterna ska den behöriga myndigheten kontrollera de bekräftade uppgifter som avses i del A avsnitt 1 i bilaga VI.
7. De uppgifter som i enlighet med punkt | 1 i denna artikel har förts in i det elektroniska system som avses |
i artikel 27 ska vara tillgängliga för allmänheten. |
|
8.Den behöriga myndigheten får använda uppgifterna för att ta ut en avgift av tillverkaren, den auktoriserade representanten eller importören i enlighet med artikel 104.
Artikel 29
Sammanfattning av säkerhet och prestanda
1.I fråga om produkter i klasserna C och D, utom produkter avsedda för prestandastudier, ska tillverkaren göra en sammanfattning av säkerhet och prestanda.
Sammanfattningen av säkerhet och prestanda ska vara skriven på ett sätt som är tydligt för den avsedda användaren och, i tillämpliga fall, för patienten och göras tillgänglig för allmänheten via Eudamed.
Ett utkast till sammanfattningen av säkerhet och prestanda ska ingå i den dokumentation som ska lämnas till det anmälda organ som deltar i bedömningen av överensstämmelse enligt artikel 48 och ska valideras av detta organ. Efter valideringen ska det anmälda organet lägga in denna sammanfattning i Eudamed. Tillverkaren ska på märkningen eller i bruksanvisningen ange var sammanfattningen finns att tillgå.
2.Sammanfattningen av säkerhet och prestanda ska omfatta åtminstone följande aspekter:
a)Identifiering av produkt och tillverkare, inklusive grundläggande UDI-DI och Eudamed-registreringsnummer (SRN), om ett sådant redan har utfärdats.
b)Produktens avsedda ändamål och eventuella indikationer, kontraindikationer och målgrupp.
c)En beskrivning av produkten, inklusive en hänvisning till tidigare generation(er) eller varianter, om sådana finns, och en beskrivning av skillnaderna, samt i förekommande fall en beskrivning av tillbehör, andra produkter och andra artiklar som är avsedda att användas i kombination med produkten.
d)Hänvisning till harmoniserade standarder.
e)Sammanfattning av den prestandautvärdering som avses i bilaga XIII och relevanta uppgifter om uppföljningen efter utsläppandet på marknaden.
f)Den metrologiska spårbarheten för de värden som angetts.
g)Förslag till profil och utbildning för användare.
h)Uppgifter om eventuella kvarvarande risker och eventuella oönskade bieffekter, varningar och försiktighetsåtgärder.
3.Kommissionen får genom genomförandeakter fastställa vilken form de uppgifter som ska ingå i sammanfattningen av säkerhet och prestanda ska ha och hur de ska presenteras. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 107.2.
Artikel 30
Europeisk databas för medicintekniska produkter
1.Kommissionen ska, efter att ha hört samordningsgruppen för medicintekniska produkter, upprätta, underhålla och förvalta den Europeiska databasen för medicintekniska produkter (Eudamed) i enlighet med de villkor och närmare bestämmelser som fastställs i artiklarna 33 och 34 i förordning (EU) 2017/745.
2.Följande elektroniska system ska ingå i Eudamed:
a)Det elektroniska system för registrering av produkter som avses i artikel 26.
b)Den UDI-databas som avses i artikel 25.
c)Det elektroniska system för registrering av ekonomiska aktörer som avses i artikel 27.
662
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/209 |
SV | |||
|
|
|
|
d)Det elektroniska system för anmälda organ och intyg som avses i artikel 52.
e)Det elektroniska system för prestandastudier som avses i artikel 69.
f)Det elektroniska systemet för säkerhetsövervakning och för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden som avses i artikel 87.
g)Det elektroniska system för marknadskontroll som avses i artikel 95.
KAPITEL IV
ANMÄLDA ORGAN
Artikel 31
Myndigheter med ansvar för anmälda organ
1.En medlemsstat som avser att utse ett organ för bedömning av överensstämmelse till anmält organ eller har utsett ett anmält organ för att utföra bedömningar av överensstämmelse i enlighet med denna förordning ska utse en myndighet (nedan kallad myndighet med ansvar för anmälda organ), som kan bestå av separata ingående enheter enligt nationell rätt, med ansvar för att inrätta och genomföra de förfaranden som krävs för bedömning, utseende och anmälan av organ för bedömning av överensstämmelse och för övervakning av anmälda organ, inklusive underleverantörer och dotterbolag till dessa.
2.Myndigheten med ansvar för anmälda organ ska inrättas, organiseras och drivas på ett sådant sätt att objektiviteten och opartiskheten i dess verksamhet värnas och intressekonflikter med organen för bedömning av överensstämmelse undviks.
3.Myndigheten med ansvar för anmälda organ ska vara organiserad på ett sådant sätt att varje beslut som rör utseende eller anmälan fattas av annan personal än den som har utfört bedömningen.
4.Myndigheten med ansvar för anmälda organ får inte utöva sådan verksamhet som utövas av anmälda organ på kommersiell eller konkurrensmässig grund.
5.Myndigheten med ansvar för anmälda organ ska skydda konfidentiella aspekter av erhållen information. Den ska dock utbyta information om anmälda organ med andra medlemsstater, kommissionen och, när så krävs, andra tillsynsmyndigheter.
6.Myndigheten med ansvar för anmälda organ ska ha ett tillräckligt antal anställda med lämplig kompetens till förfogande för att den ska kunna utföra sina uppgifter på ett fullgott sätt.
Om myndigheten med ansvar för anmälda organ är en annan myndighet än den nationella behöriga myndigheten för medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik, ska den säkerställa att den nationella myndigheten med ansvar för medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik rådfrågas i relevanta frågor.
7.Medlemsstaterna ska offentliggöra allmän information om sina bestämmelser som reglerar bedömning, utseende och anmälan av organ för bedömning av överensstämmelse och för övervakning av anmälda organ samt om ändringar som har betydande inverkan på sådana uppgifter.
8.Myndigheten med ansvar för anmälda organ ska delta i den inbördes utvärdering som föreskrivs i artikel 44.
Artikel 32
Krav avseende anmälda organ
1.Anmälda organ ska fullgöra de uppgifter som de har utsetts för i enlighet med denna förordning. De ska uppfylla de organisatoriska och allmänna krav och de krav på kvalitetsledning, resurser och processer som är nödvändiga för att fullgöra dessa uppgifter. De anmälda organen ska särskilt uppfylla kraven i bilaga VII.
För att uppfylla de krav som avses i första tycket ska de anmälda organen ständigt förfoga över tillräcklig administrativ, teknisk och vetenskaplig personal i enlighet med avsnitt 3.1.1 i bilaga VII samt personal med relevant klinisk expertis i enlighet med avsnitt 3.2.4 i bilaga VII, som i den mån det är möjligt ska vara anställd av det anmälda organet.
663
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/210 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
Den personal som avses i avsnitt 3.2.3 och 3.2.7 i bilaga VII ska vara anställd av det anmälda organet och får inte vara externa experter eller anlitas genom underleverantörer.
2.Anmälda organ ska tillhandahålla och på begäran ge myndigheten med ansvar för anmälda organ all relevant dokumentation, inbegripet tillverkarens dokumentation, så att denna kan utföra sina uppgifter avseende bedömning, utseende, anmälan, kontroll och övervakning och för att underlätta den bedömning som anges i detta kapitel.
3.För att säkerställa en enhetlig tillämpning av de krav som anges i bilaga VII får kommissionen, i den mån detta är nödvändigt för att lösa problem med skilda tolkningar och praktisk tillämpning, anta genomförandeakter. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 107.3.
Artikel 33
Dotterbolag och underleverantörer
1.Om det anmälda organet lägger ut specifika uppgifter i samband med bedömning av överensstämmelse på underleverantörer eller anlitar ett dotterbolag för sådana uppgifter ska det kontrollera att underleverantörerna eller dotterbolaget uppfyller de tillämpliga kraven i bilaga VII och informera myndigheten med ansvar för anmälda organ om detta.
2.De anmälda organen ska ha fullt ansvar för de uppgifter som underleverantörerna eller dotterbolagen utfört på deras vägnar.
3.De anmälda organen ska offentliggöra en förteckning över sina dotterbolag.
4.Aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse får läggas ut på underleverantörer eller utföras av ett dotterbolag endast under förutsättning att den juridiska eller fysiska person som ansökt om bedömningen om överensstämmelse har informerats om detta.
5.De anmälda organen ska hålla alla relevanta dokument rörande verifiering av underleverantörens eller dotterbolagets kvalifikationer och det arbete som de utför i enlighet med denna förordning tillgängliga för myndigheten med ansvar för anmälda organ.
Artikel 34
Ansökan om utseende från organ för bedömning av överensstämmelse
1.Organ för bedömning av överensstämmelse ska lämna in en ansökan om utseende till myndigheten med ansvar för anmälda organ.
2.Ansökan ska ange aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse enligt definitionen i denna förordning och de typer av produkter för vilka organet ansöker om utseende samt innehålla dokumentation som styrker att kraven
ibilaga VII är uppfyllda.
När det gäller de organisatoriska och allmänna krav och de krav på kvalitetsledning som anges i avsnitten 1 och 2 i bilaga VII, får ett giltigt ackrediteringsintyg och motsvarande utvärderingsrapport utfärdad av ett nationellt ackredite ringsorgan i enlighet med förordning (EG) nr 765/2008 lämnas in och ska beaktas under den bedömning som beskrivs i artikel 35. Den sökande ska dock på begäran göra all den dokumentation som avses i första stycket tillgänglig för att visa överensstämmelse med de kraven.
3.Det anmälda organet ska uppdatera den dokumentation som avses i punkt 2 när relevanta ändringar sker, för att myndigheten med ansvar för anmälda organ ska kunna övervaka och kontrollera att samtliga krav i bilaga VII fortlöpande uppfylls.
Artikel 35
Bedömning av ansökan
1.Myndigheten med ansvar för anmälda organ ska inom 30 dagar kontrollera att den ansökan som avses i artikel 34 är fullständig och begära att sökanden tillhandahåller eventuell saknad information. När ansökan är fullständig ska den nationella myndigheten sända den till kommissionen.
664
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/211 |
SV | |||
|
|
|
|
Myndigheten med ansvar för anmälda organ ska i enlighet med sina egna förfaranden gå igenom ansökan och styrkande dokumentation och utarbeta en preliminär bedömningsrapport.
2.Myndigheten med ansvar för anmälda organ ska överlämna den preliminära bedömningsrapporten till kommissionen, som omedelbart ska översända den till samordningsgruppen för medicintekniska produkter.
3.Senast 14 dagar efter det överlämnande som avses i punkt 2 i denna artikel ska kommissionen tillsammans med samordningsgruppen för medicintekniska produkter utnämna en gemensam bedömningsgrupp bestående av tre experter, såvida inte särskilda omständigheter förutsätter ett annat antal experter, vilka valts från den förteckning som avses i artikel 36. En av experterna ska vara en företrädare för kommissionen och samordna den gemensamma bedömningsgruppens aktiviteter. De två andra experterna ska komma från en annan medlemsstat än den där det ansökande organet för bedömning av överensstämmelse är etablerat.
Den gemensamma bedömningsgruppen ska bestå av experter med kompetens att bedöma de aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse och de typer av produkter som är föremål för ansökan eller, särskilt när bedömnings förfarandet inleds i enlighet med artikel 43.3 för att säkerställa att det särskilda problemet kan bedömas på ett adekvat sätt.
4.Senast 90 dagar efter det att den har utnämnts ska den gemensamma bedömningsgruppen gå igenom den dokumentation som lämnats i ansökan enligt artikel 34. Den gemensamma bedömningsgruppen får ge återkoppling till eller begära ett förtydligande från myndigheten med ansvar för anmälda organ vad gäller ansökan och den planerade bedömningen på plats.
Myndigheten med ansvar för anmälda organ ska tillsammans med den gemensamma bedömningsgruppen planera och göra en bedömning på plats av det ansökande organet för bedömning av överensstämmelse och i förekommande fall av sådana dotterbolag eller underleverantörer inom eller utanför unionen som ska delta i förfarandet för bedömning av överensstämmelse.
Bedömningen på plats av det ansökande organet ska ledas av myndigheten med ansvar för anmälda organ.
5.Observationer som rör bristande överensstämmelse med kraven i bilaga VII hos ett ansökande organ för bedömning av överensstämmelse ska tas upp under bedömningsprocessen och diskuteras mellan myndigheten med ansvar för anmälda organ och den gemensamma bedömningsgruppen i syfte att nå konsensus och lösa eventuella meningsskiljaktigheter om hur ansökan ska bedömas.
Efter bedömningen på plats ska myndigheten med ansvar för anmälda organ för det ansökande organet för bedömning av överensstämmelse förtecknade fall av sådan bristande överensstämmelse som framkom vid bedömningen och bedömningen från den gemensamma bedömningsgruppen.
Inom en fastställd tidsfrist ska det ansökande organet för bedömning av överensstämmelse lämna in en korrigerande och förebyggande handlingsplan för att åtgärda fall av bristande överensstämmelse till den nationella myndigheten.
6.Den gemensamma bedömningsgruppen ska inom 30 dagar från slutförandet av bedömningen på plats dokumentera eventuella kvarstående meningsskiljaktigheter med avseende på bedömningen och sända dessa till myndigheten med ansvar för anmälda organ.
7.Myndigheten med ansvar för anmälda organ ska efter att ha mottagit en korrigerande och förebyggande handlingsplan från det ansökande organet bedöma om fall av bristande överensstämmelse som konstaterats vid bedömningen har åtgärdats på lämpligt sätt. I denna plan ska grundorsaken till den identifierade bristen och en tidsram för genomförandet av åtgärderna i denna anges.
Myndigheten med ansvar för anmälda organ ska efter att ha godtagit den korrigerande och förebyggande handlingsplanen vidarebefordra denna och sitt yttrande om planen till den gemensamma bedömningsgruppen. Den gemensamma bedömningsgruppen får begära ytterligare förtydliganden och ändringar från myndigheten med ansvar för anmälda organ.
Myndigheten med ansvar för anmälda organ ska utarbeta sin slutliga bedömningsrapport, som ska omfatta
—resultatet av bedömningen,
—en bekräftelse av att de korrigerande och förebyggande åtgärderna har åtgärdats på lämpligt sätt och där så krävts genomförts,
—eventuella kvarstående meningsskiljaktigheter med den gemensamma bedömningsgruppen, och i förekommande fall,
—utseendets rekommenderade omfattning.
665
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/212 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
8.Myndigheten med ansvar för anmälda organ ska lämna sin slutliga bedömningsrapport och i förekommande fall utkastet till utseende till kommissionen, samordningsgruppen för medicintekniska produkter och den gemensamma bedömningsgruppen.
9.Den gemensamma bedömningsgruppen ska till kommissionen avge ett slutligt yttrande om den bedömningsrapport som myndigheten med ansvar för anmälda organ utarbetat och, i tillämpliga fall, om utkastet till utseende senast 21 dagar efter att ha mottagit dessa handlingar, varefter kommissionen omedelbart ska lämna detta slutliga yttrande till samordningsgruppen för medicintekniska produkter. Inom 42 dagar efter att ha mottagit den gemensamma bedömningsgruppens yttrande ska samordningsgruppen utfärda en rekommendation om utkastet till utseende, vilken myndigheten med ansvar för anmälda organ ska ta vederbörlig hänsyn till vid sitt beslut om utseendet av det anmälda organet.
10.Kommissionen kan genom genomförandeakter anta åtgärder som anger närmare bestämmelser för förfaranden och rapporter för ansökan om utseende enligt artikel 34 och bedömningen av ansökan enligt den här artikeln. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 107.3.
Artikel 36
Utnämning av experter för gemensam bedömning av ansökningar om utseende
1.Medlemsstaterna och kommissionen ska utnämna experter med kompetens att bedöma organ för bedömning av överensstämmelse inom området medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik att delta i de aktiviteter som avses i artiklarna 35 och 44.
2.Kommissionen ska upprätta en förteckning över experter som utnämnts enligt punkt 1 i denna artikel, tillsammans med information om deras särskilda kompetensområde och sakkunskap. Förteckningen ska göras tillgänglig för medlemsstaternas behöriga myndigheter via det elektroniska system som avses i artikel 52.
Artikel 37
Språkkrav
Alla handlingar som krävs enligt artiklarna 34 och 35 ska upprättas på ett eller flera språk, vilka ska fastställas av medlemsstaten i fråga.
Medlemsstaterna ska vid tillämpningen av första stycket överväga att för hela eller delar av den berörda dokumentationen godkänna och använda ett språk som allmänt förstås inom det medicinska området.
Kommissionen ska tillhandahålla nödvändiga översättningar av dokumentationen enligt artiklarna 34 och 35 eller delar av den till ett officiellt unionsspråk, så att den lätt kan förstås av den gemensamma bedömningsgrupp som utnämnts i enlighet med artikel 35.3.
Artikel 38
Utseende- och anmälningsförfarande
1.Medlemsstaterna får endast utse de organ för bedömning av överensstämmelse för vilka bedömningen enligt artikel 35 har slutförts och som uppfyller kraven i bilaga VII.
2.Medlemsstaterna ska till kommissionen och de andra medlemsstaterna anmäla vilka organ för bedömning av överensstämmelse de har utsett, med hjälp av det elektroniska anmälningsverktyget inom den databas över anmälda organ som utvecklats och förvaltas av kommissionen (Nando).
3.Anmälan ska tydligt, och med hjälp av koder som avses i punkt 13 i denna artikel, specificera omfattningen för utseendet, med uppgift om vilka aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse enligt definitionen i denna förordning det gäller, vilka typer av produkter som det anmälda organet är behörigt att bedöma och, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 40, eventuella villkor förknippade med utseendet.
666
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/213 |
SV | |||
|
|
|
|
4.Anmälan ska åtföljas av den slutliga bedömningsrapporten från myndigheten med ansvar för anmälda organ, den gemensamma bedömningsgruppens slutliga yttrande enligt artikel 35.9 och rekommendationen från samordningsgruppen för medicintekniska produkter. Om den anmälande medlemsstaten inte följer samordnings gruppens rekommendation ska detta vederbörligen motiveras.
5.Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 40 ska den anmälande medlemsstaten informera kommissionen och de andra medlemsstaterna om eventuella villkor förknippade med utseendet och tillhandahålla styrkande dokumentation rörande arrangemangen för att se till att det anmälda organet övervakas regelbundet och fortsätter att uppfylla kraven
ibilaga VII.
6.En medlemsstat eller kommissionen får inom 28 dagar från den anmälan som avses i punkt 2 göra motiverade skriftliga invändningar mot det anmälda organet eller mot den övervakning av det anmälda organet som myndigheten med ansvar för anmälda organ genomför. Om ingen invändning görs ska kommissionen inom 42 dagar efter det att den har mottagit anmälan enligt punkt 2 offentliggöra anmälan i Nando.
7.När en medlemsstat eller kommissionen gör invändningar i enlighet med punkt 6, ska kommissionen ta upp frågan i samordningsgruppen för medicintekniska produkter inom tio dagar efter utgången av den tidsfrist som avses
ipunkt 6. Efter samråd med berörda parter ska samordningsgruppen lämna sitt yttrande senast 40 dagar efter det att frågan lades fram för gruppen. Om samordningsgruppen anser att anmälan kan godtas, ska kommissionen inom 14 dagar offentliggöra anmälan i Nando.
8.Om samordningsgruppen för medicintekniska produkter efter att ha hörts i enlighet med punkt 7 bekräftar en befintlig invändning eller framför en ny sådan, ska den anmälande medlemsstaten lämna ett skriftligt svar på samordningsgruppens yttrande inom 40 dagar från det att den tagit emot det. I svaret ska de invändningar som framförts i yttrandet behandlas och skälen anges för den anmälande medlemsstatens beslut att utse eller inte utse organet för bedömning av överensstämmelse.
9.Om den anmälande medlemsstaten beslutar att fastställa sitt beslut att utse organet för bedömning av överensstämmelse, och motiverar detta i enlighet med punkt 8, ska kommissionen inom 14 dagar efter det att den har informerats om anmälan offentliggöra den i Nando.
10.När kommissionen offentliggör anmälan i Nando, ska den lägga till informationen om anmälan av det anmälda organet i det elektroniska system som avses i artikel 52, tillsammans med de handlingar som anges i punkt 4 i den här artikeln och det yttrande och svar som avses i punkterna 7 och 8 i den här artikeln.
11.Utseendet ska vara giltigt från och med dagen efter det att anmälan har offentliggjorts i Nando. I den offentliggjorda anmälan ska omfattningen för de lagliga aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse som det anmälda organet får utöva anges.
12.Det berörda organet för bedömning av överensstämmelse får utöva aktiviteter i egenskap av anmält organ endast efter det att utseendet har blivit giltigt i enlighet med punkt 11.
13.Kommissionen ska senast den 26 november 2017 genom genomförandeakter upprätta en förteckning över koder och motsvarande produkttyper för att specificera omfattningen för de anmälda organens utseende. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 107.3. Kommissionen får efter att ha hört samordningsgruppen för medicintekniska produkter uppdatera förteckningen, bland annat på grundval av information som härrör från den samordningsverksamhet som beskrivs i artikel 44.
Artikel 39
Identifikationsnummer och förteckning över anmälda organ
1.Varje anmält organ för vilket anmälan blir giltig i enlighet med artikel 38.11 ska ges ett identifikationsnummer av kommissionen. Organet ska tilldelas ett enda identifikationsnummer även om det anmäls i enlighet med flera unionsakter. Organ som anmälts i enlighet med direktiv 98/79/EG ska, om de framgångsrikt utses i enlighet med denna förordning, behålla det identifikationsnummer som de har tilldelats i enlighet med det direktivet.
2.Kommissionen ska i Nando ge allmänheten tillgång till förteckningen över de organ som anmälts i enlighet med denna förordning, tillsammans med de identifikationsnummer som organen har tilldelats och aktiviteterna avseende bedömning av överensstämmelse enligt definitionen i denna förordning samt de typer av produkter som de har anmälts för. Kommissionen ska även göra denna förteckning tillgänglig via det elektroniska system som avses i artikel 52. Kommissionen ska se till att förteckningen hålls uppdaterad.
667
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/214 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
Artikel 40
Övervakning och ny bedömning av anmälda organ
1.De anmälda organen ska utan dröjsmål, och senast inom 15 dagar, underrätta myndigheten med ansvar för anmälda organ om relevanta ändringar som kan påverka deras efterlevnad av kraven i bilaga VII eller deras förmåga att bedriva de aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse som rör de produkter för vilka de har utsetts.
2.Myndigheter med ansvar för anmälda organ ska övervaka de anmälda organ som är etablerade på dess territorium och deras dotterbolag och underleverantörer för att säkerställa att de hela tiden uppfyller kraven och fullgör sina skyldigheter enligt denna förordning. De anmälda organen ska på begäran av sin myndighet med ansvar för anmälda organ tillhandahålla all den relevanta information och dokumentation som krävs för att myndigheten, kommissionen och andra medlemsstater ska kunna kontrollera att denna förordning efterlevs.
3.Om kommissionen eller myndigheten i en medlemsstat lämnar in en förfrågan till ett anmält organ etablerat på en annan medlemsstats territorium rörande en bedömning av överensstämmelse som det anmälda organet har gjort, ska den överlämna en kopia av förfrågan till myndigheten med ansvar för anmälda organ i denna andra medlemsstat. Det berörda anmälda organet ska utan dröjsmål och senast inom 15 dagar svara på en sådan förfrågan. Myndigheten med ansvar för anmälda organ i den medlemsstat där organet är etablerat ska säkerställa att förfrågningar från myndigheter i andra medlemsstater eller från kommissionen behandlas av det anmälda organet, utom om det finns legitima skäl att inte göra det, varvid ärendet får hänskjutas till samordningsgruppen för medicintekniska produkter.
4.Minst en gång om året ska myndigheterna med ansvar för anmälda organ göra en förnyad bedömning av om de anmälda organ som är etablerade på deras respektive territorium och i förekommande fall dotterbolagen och underleve rantörerna under dessa organs ansvar fortfarande uppfyller kraven och fullgör sina skyldigheter enligt bilaga VII. Denna granskning ska innefatta en revision på plats av varje anmält organ och vid behov av dess dotterbolag och underleve rantörer.
Myndigheten med ansvar för anmälda organ ska genomföra sin övervakning och bedömning i enlighet med en årlig bedömningsplan för att säkerställa att den på ett effektivt sätt kan övervaka att det anmälda organet fortsätter att uppfylla kraven i denna förordning. Denna plan ska innehålla en motiverad tidsplan för hur ofta det anmälda organet och, särskilt, anknutna dotterbolag och underleverantörer ska bedömas. Myndigheten ska lämna in sin årliga plan för övervakning och bedömning för varje anmält organ för vilket den har ansvar till samordningsgruppen för medicintekniska produkter och kommissionen.
5.Den övervakning av anmälda organ som utförs av myndigheten med ansvar för anmälda organ ska omfatta observerad revision av anmälda organs personal, inbegripet vid behov dotterbolagens och underleverantörernas personal, då den personalen utför bedömning av kvalitetsledningssystem vid en tillverkares anläggning.
6.Vid den övervakning av anmälda organ som görs av myndigheten med ansvar för anmälda organ ska uppgifter som härrör från marknadskontroll, säkerhetsövervakning samt övervakning av produkter som släppts ut på marknaden beaktas till vägledning för verksamheten.
Myndigheten med ansvar för anmälda organ ska sörja för en systematisk uppföljning av klagomål och annan information, även från andra medlemsstater, som kan tyda på att ett anmält organ inte fullgör sina skyldigheter eller att det avviker från sedvanlig praxis eller bästa praxis.
7.Myndigheten med ansvar för anmälda organ får, utöver regelbunden övervakning eller bedömningar på plats, utföra bedömningar med kort varsel, oanmälda bedömningar eller bedömningar av en särskild anledning, om det är nödvändigt för att hantera ett särskilt problem eller för att kontrollera om kraven uppfylls.
8.Myndigheten med ansvar för anmälda organ ska granska de anmälda organens bedömningar av tillverkares tekniska dokumentation, särskilt dokumentationen om prestandautvärderingar i enlighet med den närmare beskrivningen i artikel 41.
9.Myndigheten med ansvar för anmälda organ ska dokumentera och registrera alla uppgifter rörande bristande överensstämmelse från det anmälda organets sida med kraven i bilaga VII och övervaka att korrigerande och förebyggande åtgärder genomförs i tid.
668
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/215 |
SV | |||
|
|
|
|
10.Tre år efter att ett anmält organ har anmälts och återigen vart fjärde år därefter ska en fullständig ny bedömning för att fastställa om det anmälda organet fortfarande uppfyller kraven i bilaga VII göras av myndigheten med ansvar för anmälda organ och av en gemensam bedömningsgrupp som utnämnts med avseende på förfarandet i artiklarna 34 och 35.
11.Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 108 för att ändra punkt 10 i denna artikel i syfte att ändra den frekvensen med vilken en fullständig ny bedömning som avses i den punkten ska utföras.
12.Medlemsstaterna ska minst en gång om året lämna en rapport till kommissionen och samordningsgruppen för medicintekniska produkter om sin övervakning och bedömning på plats av anmälda organ och i förekommande fall dotterbolag och underleverantörer. Rapporten ska innehålla närmare uppgifter om resultatet av denna verksamhet, inbegripet verksamhet i enlighet med punkt 7, och ska behandlas konfidentiellt av samordningsgruppen för medicintekniska produkter och kommissionen, men ska innehålla en sammanfattning som ska göras allmänt tillgänglig.
Sammanfattningen av rapporten ska läggas in i det elektroniska system som avses i artikel 52.
Artikel 41
Granskning av de anmälda organens bedömning av teknisk dokumentation och dokumentation om
prestandautvärdering
1.Myndigheten med ansvar för anmälda organ ska som en del av sin fortlöpande övervakning av anmälda organ granska ett lämpligt antal av de anmälda organens bedömningar av tillverkares tekniska dokumentation, särskilt dokumentation om prestandautvärderingar för att kontrollera de slutsatser som det anmälda organet har dragit utifrån den information som tillverkaren har lagt fram. De granskningar som utförs av myndigheten med ansvar för anmälda organ ska göras både externt och på plats.
2.Det urval som ska granskas i enlighet med punkt 1 ska vara planerat och representativt för de typer av produkter, och riskerna förknippade med dessa, som det anmälda organet utfärdar intyg för, i synnerhet högriskprodukter, samt vara vederbörligen motiverat och dokumenterat i en urvalsplan, som myndigheten med ansvar för anmälda organ ska tillhandahålla på begäran av samordningsgruppen för medicintekniska produkter.
3.Myndigheten med ansvar för anmälda organ ska granska om det anmälda organets bedömning har genomförts korrekt och ska kontrollera de förfaranden som använts, tillhörande dokumentation och det anmälda organets slutsatser. Sådana kontroller ska inbegripa tillverkarens tekniska dokumentation och dokumentation om prestandautvärderingar på vilka det anmälda organet har grundat sin bedömning. Sådan granskning ska genomföras med användning av gemensamma specifikationer.
4.Granskningarna ska även ingå i den nya bedömningen av anmälda organ i enlighet med artikel 40.10 och den gemensamma bedömning som avses i artikel 43.3. Granskningarna ska utföras med användning av lämplig sakkunskap.
5.På grundval av rapporter om dessa granskningar och bedömningar från myndigheten med ansvar för anmälda organ eller de gemensamma bedömningsgrupperna samt resultaten av den marknadskontroll, säkerhetsövervakning och övervakning av produkter som släppts ut på marknaden som beskrivs i kapitel VII, av den kontinuerliga övervakningen av tekniska framsteg eller av identifieringen av farhågor och nya problem i fråga om produkters säkerhet och prestanda, får samordningsgruppen för medicintekniska produkter rekommendera att det urval som görs enligt denna artikel, ska omfatta en större eller mindre andel av den tekniska dokumentationen och prestandautvärderingsdokumentationen som bedöms av ett anmält organ.
6.Kommissionen får genom genomförandeakter fastställa närmare bestämmelser för, tillhörande dokument samt samordningen av den granskning av bedömningar av teknisk dokumentation och dokumentation om prestandau tvärdering som avses i denna artikel. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 107.3.
669
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/216 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
Artikel 42
Ändringar beträffande utseende och anmälan
1.Myndigheten med ansvar för anmälda organ ska underrätta kommissionen och de andra medlemsstaterna om alla relevanta ändringar beträffande utseendet av ett anmält organ.
De förfaranden som beskrivs i artiklarna 35 och 38 ska tillämpas på utvidgningar av utseendets omfattning.
I fråga om andra ändringar än en utvidgning av utseendets omfattning ska de förfaranden som fastställs i följande punkter tillämpas.
2.Kommissionen ska omedelbart offentliggöra den ändrade anmälan i Nando. Kommissionen ska omedelbart registrera information om ändringar av det anmälda organets utseende i det elektroniska system som avses i artikel 52.
3.Om ett anmält organ beslutar att upphöra med sin verksamhet avseende bedömning av överensstämmelse, ska det så snart som möjligt och, om upphörandet är planerat, ett år innan det upphör med verksamheten underrätta myndigheten med ansvar för anmälda organ och de berörda tillverkarna om detta. Intygen får förbli giltiga under en tillfällig period av nio månader efter det att det anmälda organets verksamhet upphört på villkor att ett annat anmält organ skriftligen har bekräftat att det kommer att ta ansvar för de produkter som omfattas av intygen. Det nya anmälda organet ska utföra en fullständig bedömning av de produkter det gäller före utgången av denna period, innan de utfärdar nya intyg för dessa produkter. Om det anmälda organet har upphört med sin verksamhet ska myndigheten med ansvar för anmälda organ återkalla utseendet.
4.Om myndigheten med ansvar för anmälda organ har konstaterat att ett anmält organ inte längre uppfyller kraven
ibilaga VII, att det underlåter att fullgöra sina skyldigheter eller att det inte har genomfört de nödvändiga korrigeringsåt gärderna, ska myndigheten, beroende på hur allvarlig underlåtenheten att uppfylla kraven eller fullgöra skyldigheterna är, tillfälligt återkalla utseendet, begränsa det eller helt eller delvis återkalla det slutgiltigt. En tillfällig återkallelse får inte vara längre än ett år och kan förlängas en gång med lika lång tid.
Myndigheten med ansvar för anmälda organ ska omedelbart underrätta kommissionen och de andra medlemsstaterna om tillfällig återkallelse, begränsningar eller slutgiltig återkallelse av ett utseende.
5.Om utseendet av ett anmält organ har återkallats tillfälligt eller begränsats, eller helt eller delvis återkallats slutgiltigt, ska det anmälda organet underrätta de berörda tillverkarna senast inom tio dagar.
6.I händelse av begränsningar eller tillfällig eller slutgiltig återkallelse av ett utseende ska medlemsstaten med ansvar för anmälda organ vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att det berörda anmälda organets dokumentation behålls och göra den tillgänglig för myndigheterna i andra medlemsstater med ansvar för anmälda organ och myndigheter med ansvar för marknadskontroll på deras begäran.
7.I händelse av begränsningar eller tillfällig eller slutgiltig återkallelse av ett utseende ska myndigheten med ansvar för anmälda organ
a)bedöma påverkan på de intyg som det anmälda organet utfärdat,
b)överlämna en rapport om sina iakttagelser till kommissionen och de andra medlemsstaterna inom tre månader efter att ha anmält ändringarna av utseendet,
c)för att säkerställa att en produkt på marknaden är säker, ålägga det anmälda organet att, inom en rimlig tid som myndigheten fastställer, tillfälligt eller slutgiltigt dra tillbaka intyg som utfärdats på felaktiga grunder,
d)i det elektroniska system som avses i artikel 52 föra in information om intyg som den har krävt ska dras tillfälligt eller slutgiltigt,
e)via det elektroniska system som avses i artikel 52 underrätta den behöriga myndigheten för medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik i den medlemsstat där tillverkaren har sitt säte om vilka intyg den har krävt ska dras tillbaka tillfälligt eller slutgiltigt. Denna behöriga myndighet ska vidta lämpliga åtgärder, om så är nödvändigt för att undvika en potentiell hälso- eller säkerhetsrisk för patienter, användare eller andra personer.
670
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/217 |
SV | |||
|
|
|
|
8.Med undantag för intyg som utfärdats på felaktiga grunder, och om ett utseende har återkallats tillfälligt eller begränsats, ska intygen alltjämt vara giltiga i följande fall:
a)Om myndigheten med ansvar för anmälda organ inom en månad från och med den tillfälliga återkallelsen eller begränsningarna har bekräftat att det inte finns något säkerhetsproblem avseende de intyg som berörs av den tillfälliga återkallelsen eller begränsningarna, och myndigheten med ansvar för anmälda organ har angett en tidsfrist och åtgärder som förväntas leda till att den tillfälliga återkallelsen eller begränsningarna hävs.
b)Myndigheten med ansvar för anmälda organ har bekräftat att inga intyg av betydelse för den tillfälliga återkallelsen ska utfärdas, ändras eller utfärdas på nytt under den tid som den tillfälliga återkallelsen eller begränsningarna gäller och anger huruvida det anmälda organet har kapacitet att fortsätta att övervaka och ansvara för de befintliga intyg som utfärdats för den period som den tillfälliga återkallelsen eller begränsningarna gäller. Om myndigheten med ansvar för anmälda organ fastställer att det anmälda organet inte har kapacitet att upprätthålla befintliga intyg som utfärdats ska tillverkaren, senast tre månader efter den tillfälliga återkallelsen eller begränsningarna, tillhandahålla den behöriga myndigheten för medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik i den medlemsstat där tillverkaren av den produkt som intyget gäller har sitt säte en skriftlig bekräftelse att ett annat kvalificerat anmält organ tillfälligt tar på sig det anmälda organets uppgifter att övervaka och fortsätta att ansvara för intygen under den tid som den tillfälliga återkallelsen eller begränsningarna gäller.
9.Med undantag för intyg som utfärdats på felaktiga grunder och fall där ett utseende har återkallats ska intygen fortsätta att vara giltiga i nio månader under följande omständigheter:
a)Om den behöriga myndigheten för medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik i den medlemsstat där tillverkaren av den produkt som intyget gäller har sitt säte har bekräftat att det inte finns något säkerhetsproblem med de berörda produkterna.
b)Ett annat anmält organ har bekräftat skriftligen att det omedelbart kommer att ansvara för dessa produkter och att det kommer att ha slutfört en bedömning av dem inom tolv månader efter det att utseendet har återkallats slutgiltigt.
Under de omständigheter som avses i första stycket får den nationella behöriga myndigheten för medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik i den medlemsstat där tillverkaren av den produkt som intyget gäller har sitt säte förlänga intygens provisoriska giltighet med ytterligare perioder av tre månader i taget, dock längst i tolv månader sammanlagt.
Myndigheten eller det anmälda organ som tagit på sig de uppgifter som skulle utföras av det anmälda organ som berörs av ändringen av utseendet ska omedelbart informera kommissionen, medlemsstaterna och de andra anmälda organen om ändringen av dessa uppgifter.
Artikel 43
Ifrågasättande av de anmälda organens kompetens
1.Kommissionen ska tillsammans med samordningsgruppen för medicintekniska produkter undersöka alla fall där den gjorts uppmärksam på att det föreligger tvivel om att ett anmält organ eller ett eller flera av dess dotterbolag eller underleverantörer alltjämt uppfyller kraven i bilaga VII eller fullgör sina skyldigheter. Den ska se till att den relevanta myndigheten med ansvar för anmälda organ underrättas och ges tillfälle att undersöka dessa problem.
2.Den anmälande medlemsstaten ska på begäran ge kommissionen all information om utseendet av det berörda anmälda organet.
3.Kommissionen får tillsammans med samordningsgruppen för medicintekniska produkter i tillämpliga fall inleda ett bedömningsförfarande enligt artikel 35.3 och 35.5 när det finns rimliga tvivel om huruvida ett anmält organ eller ett anmält organs dotterbolag eller underleverantör fortfarande uppfyller kraven i bilaga VII och när den undersökning som genomförts av myndigheten med ansvar för anmälda organ inte helt och fullt anses ha utrett dessa tvivel, eller på begäran av myndigheten med ansvar för anmälda organ. Rapporteringen och resultatet av denna bedömning ska följa principerna i artikel 35. Som ett alternativ, beroende på hur allvarligt problemet är, får kommissionen tillsammans med samordningsgruppen för medicintekniska produkter begära att myndigheten med ansvar för anmälda organ låter upp till två experter från den förteckning som fastställs i enlighet med artikel 36 delta i en bedömning på plats som en del av den planerade kontrollen och bedömningen i enlighet med artikel 40 och den årliga bedömningsplan som beskrivs i artikel 40.4.
671
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/218 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
4.Om kommissionen konstaterar att ett anmält organ inte längre uppfyller kraven för utseendet ska den meddela detta till den anmälande medlemsstaten och anmoda den att vidta erforderliga korrigeringsåtgärder, inklusive vid behov begränsa utseendet eller återkalla det tillfälligt eller slutgiltigt.
Om medlemsstaten inte vidtar nödvändiga korrigeringsåtgärder får kommissionen genom genomförandeakter begränsa utseendet eller återkalla det tillfälligt eller slutgiltigt. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det gransknings förfarande som avses i artikel 107.3. Kommissionen ska underrätta den berörda medlemsstaten om sitt beslut och uppdatera Nando och det elektroniska system som avses i artikel 52.
5.Kommissionen ska se till att all konfidentiell information som erhålls i samband med undersökningarna behandlas därefter.
Artikel 44
Inbördes utvärdering och utbyte av erfarenheter mellan myndigheter med ansvar för anmälda
organ
1.Kommissionen ska sörja för att det organiseras utbyte av erfarenhet och praktisk administrativ samordning mellan myndigheterna med ansvar för anmälda organ. Ett sådant utbyte ska bl.a. omfatta följande:
a)Framtagande av dokument med bästa praxis rörande den verksamhet som myndigheterna med ansvar för anmälda organ utför.
b)Framtagande av dokument med riktlinjer för de anmälda organen med avseende på genomförandet av denna förordning.
c)De i artikel 36 avsedda experternas utbildning och kvalifikationer.
d)Övervakning av trender relaterade till ändringar i utseenden och anmälan och trender i fråga om återkallelser av intyg och överföringar mellan anmälda organ.
e)Övervakning av tillämpningen och tillämpligheten när det gäller de koder som beskriver omfattningen enligt artikel 38.13.
f)Framtagande av en mekanism för inbördes utvärdering mellan myndigheterna och kommissionen.
g)Metoder för att informera allmänheten om myndigheternas och kommissionens övervaknings- och kontroll verksamhet i fråga om anmälda organ.
2.Myndigheterna med ansvar för anmälda organ ska delta i en inbördes utvärdering vart tredje år genom den mekanism som tagits fram i enlighet med punkt 1 i denna artikel. Sådana utvärderingar ska i normala fall genomföras parallellt med de gemensamma bedömningar på plats som avses i artikel 35. En nationell myndighet kan som ett alternativ välja att låta sådana utvärderingar genomföras som en del av myndighetens övervakning enligt artikel 40.
3.Kommissionen ska delta i organiserandet och tillhandahålla stöd för genomförandet av mekanismen för inbördes utvärdering.
4.Kommissionen ska sammanställa en årlig sammanfattande rapport om aktiviteterna avseende inbördes utvärdering som ska göras tillgänglig för allmänheten.
5.Kommissionen får genom genomförandeakter fastställa närmare bestämmelser och tillhörande handlingar för mekanismer för inbördes utvärdering, utbildning och kvalifikationer enligt punkt 1 i denna artikel. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 107.3.
Artikel 45
Samordning av anmälda organ
Kommissionen ska säkerställa att lämplig samordning och lämpligt samarbete mellan de anmälda organen upprättas och bedrivs genom den samordningsgrupp av anmälda organ som avses i artikel 49 i förordning (EU) 2017/745.
De organ som anmälts i enlighet med denna förordning ska delta i den gruppens arbete.
672
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/219 |
SV | |||
|
|
|
|
Artikel 46
Förteckning över standardavgifter
De anmälda organen ska upprätta och offentliggöra förteckningar över sina standardavgifter för utförande av bedömningar av överensstämmelse.
KAPITEL V
KLASSIFICERING OCH BEDÖMNING AV ÖVERENSSTÄMMELSE
Avsnitt 1
Klassif icering
Artikel 47
Klassificering av produkter
1.Produkterna ska delas in i klasserna A, B, C och D, på grundval av produkternas avsedda ändamål och de inneboende riskerna med dem. Klassificeringen ska utföras i enlighet med bilaga VIII.
2.Tvister mellan tillverkaren och det berörda anmälda organet som rör tillämpningen av bilaga VIII ska hänskjutas för beslut till den behöriga myndigheten för medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik i den medlemsstat där tillverkaren har sitt säte. Om tillverkaren inte har något säte i unionen och ännu inte har utsett någon auktoriserad representant ska frågan hänskjutas till den behöriga myndigheten i den medlemsstat där den auktoriserade representant som avses i avsnitt 2.2 andra stycket b sista strecksatsen i bilaga IX har sitt säte. Om det anmälda organet är etablerat
ien annan medlemsstat än tillverkaren ska den behöriga myndigheten fatta sitt beslut efter samråd med den behöriga myndigheten i den medlemsstat som utsett det anmälda organet.
Den behöriga myndigheten i den medlemsstat där tillverkaren har sitt säte ska underrätta samordningsgruppen för medicintekniska produkter och kommissionen om sitt beslut. Beslutet ska på begäran göras tillgängligt.
3.På begäran av en medlemsstat ska kommissionen, genom genomförandeakter, efter att ha hört samordningsgruppen för medicintekniska produkter besluta om följande:
a)Hur bilaga VIII ska tillämpas på en viss produkt, produktkategori eller produktgrupp, i syfte att fastställa hur sådana produkter ska klassificeras.
b)Att en produkt, produktkategori eller produktgrupp av folkhälsoskäl, som grundar sig på ny vetenskaplig evidens eller information som blir tillgänglig i samband med säkerhetsövervakning och marknadskontroll ska omklassificeras, av hälsoskäl och därmed frångå bilaga VIII.
4.Kommissionen får också på eget initiativ och efter att ha hört samordningsgruppen för medicintekniska produkter genom genomförandeakter fatta beslut om de frågor som avses i punkt 3 a och b.
5.För att säkerställa en enhetlig tillämpning av bilaga VIII, och med beaktande av relevanta vetenskapliga utlåtanden från relevanta vetenskapliga kommittéer, får kommissionen i den mån detta är nödvändigt för att lösa problemen med skilda tolkningar och praktisk tillämpning, anta genomförandeakter.
6.De genomförandeakter som avses i punkterna 3, 4 och 5 i denna artikel ska antas i enlighet med det gransknings förfarande som avses i artikel 107.3.
Avsnitt 2
Bedömning av överensstämmelse
Artikel 48
Förfaranden för bedömning av överensstämmelse
1.Innan tillverkarna släpper ut en produkt på marknaden ska de göra en bedömning av överensstämmelse avseende
denna produkt i enlighet med de tillämpliga förfaranden för bedömning av överensstämmelse som anges i bilagorna IX–XI.
673
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/220 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
2.Innan en produkt som inte har släppts ut på marknaden tas i bruk ska tillverkarna, utom när det gäller interna produkter som tillverkas i enlighet med artikel 5.5, göra en bedömning av överensstämmelse avseende denna produkt
ienlighet med de tillämpliga förfaranden för bedömning av överensstämmelse som anges i bilagorna IX–XI.
3.Tillverkare av produkter i klass D, som inte är produkter avsedda för prestandastudie, ska genomgå en bedömning av överensstämmelse enligt kapitlen I, II utom avsnitt 5, och III i bilaga IX.
Utöver de förfaranden som avses i första stycket ska tillverkaren, för produkter som är avsedda för självtestning eller patientnära testning, tillämpa förfarandet för bedömning av teknisk dokumentation enligt avsnitt 5.1 i bilaga IX.
Utöver de förfaranden som avses i första och andra styckena ska det anmälda organet, när det gäller produkter för behandlingsvägledande diagnostik, rådgöra med den behöriga myndighet som utsetts av medlemsstaten i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/83/EG (1) eller med EMA, beroende på vad som är tillämpligt, i enlighet med det förfarande som anges i avsnitt 5.2 i bilaga IX.
4.Tillverkare av produkter i klass D, som inte är produkter avsedda för prestandastudie, får i stället för det förfarande för bedömning av överensstämmelse som avses i punkt 3 välja att tillämpa en bedömning av överensstämmelse enligt bilaga X i kombination med en bedömning av överensstämmelse enligt bilaga XI.
När det gäller produkter för behandlingsvägledande diagnostik ska det anmälda organet särskilt rådgöra med en behörig myndighet som utsetts av medlemsstaten i enlighet med direktiv 2001/83/EG eller med EMA, beroende på vad som är tillämpligt, i enlighet med det förfarande som anges i avsnitt 3 k i bilaga X.
5.Särskilt, och utan att det påverkar andra skyldigheter enligt de övriga förfaranden som avses i punkterna 3 och 4, ska det anmälda organ som utför bedömningen av överensstämmelse, för produkter för vilka ett eller flera EU-referensla boratorier har utsetts i enlighet med artikel 100, begära att EU:s referenslaboratorier genom laboratorietester kontrollerar produktens av tillverkaren angivna prestanda och överensstämmelse med den tillämpliga gemensamma specifikationen eller med andra lösningar som tillverkarna valt för att säkerställa en nivå som åtminstone är likvärdig i fråga om säkerhet och prestanda, enligt avsnitt 4.9 i bilaga IX och avsnitt 3 j i bilaga X. Laboratorietester som utförs av ett EU- referenslaboratorium ska särskilt inriktas på analytisk och diagnostisk sensitivitet med hjälp av bästa tillgängliga referensmaterial.
6.Utöver det förfarande som är tillämpliga enligt punkterna 3 och 4 ska det anmälda organet, om det saknas gemensamma specifikationer för produkter i klass D och det också är första certifieringen för den typen av produkt, dessutom samråda med den relevanta expertpanel som avses i artikel 106 i förordning (EU) 2017/745 om tillverkarens prestandautvärderingsrapport. För detta ändamål ska det anmälda organet överlämna tillverkarens prestandautvärdering srapport till expertpanelen inom fem dagar från att det att den mottagits från tillverkaren. De relevanta experterna ska, under kommissionens övervakning, i enlighet med avsnitt 4.9 i bilaga IX eller avsnitt 3 j i bilaga X, i förekommande fall, lämna sina synpunkter till det anmälda organet inom tidsfristen för EU:s referenslaboratoriers avgivande av sitt vetenskapliga yttrande i enlighet med vad som där anges.
7.Tillverkare av produkter i klass C, som inte är produkter avsedda för prestandastudie, ska bli föremål för en bedömning av överensstämmelse enligt kapitlen I och III i bilaga IX, inklusive en bedömning av den tekniska dokumentationen enligt avsnitten 4.4-4.8 i den bilagan för minst en representativ produkt per generisk produktgrupp.
Utöver de förfaranden som avses i första och andra styckena ska tillverkaren när det gäller produkter som är avsedda för självtestning eller patientnära testning dessutom tillämpa förfarandet för bedömning av teknisk dokumentation enligt avsnitt 5.1 i bilaga IX.
Utöver de förfaranden som avses i första och andra styckena, när det gäller produkter för behandlingsvägledande diagnostik, ska det anmälda organet dessutom för varje produkt tillämpa förfarandet för bedömning av teknisk dokumentation i avsnitt 5.2 i bilaga IX och ska genomföra förfarandet för bedömning av den tekniska dokumentationen enligt avsnitten 4.1-4.8 i bilaga IX samt rådgöra med den behöriga myndighet som utsetts av medlemsstaterna i enlighet med direktiv 2001/83/EG eller med EMA, beroende på vad som är tillämpligt, i enlighet med det förfarande som anges i avsnitt 5.2 i bilaga IX.
(1) Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/83/EG av den 6 november 2001 om upprättande av gemenskapsregler för humanläkemedel (EGT L 311, 28.11.2001, s. 67).
674
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/221 |
SV | |||
|
|
|
|
8.Tillverkare av produkter i klass C, som inte är produkter avsedda för prestandastudie, får i stället för det förfarande för bedömning av överensstämmelse som avses i punkt 7 välja att tillämpa en bedömning av överensstämmelse enligt bilaga X i kombination med en bedömning av överensstämmelse enligt bilaga XI, med undantag av avsnitt 5 i den bilagan.
När det gäller produkter för behandlingsvägledande diagnostik ska det anmälda organet särskilt för varje produkt rådgöra med en behörig myndighet som utsetts av medlemsstaten i enlighet med direktiv 2001/83/EG eller med EMA, beroende på vad som är tillämpligt, i enlighet med det förfarande som anges i avsnitt 3 k i bilaga X.
9.Tillverkare av produkter i klass B, som inte är produkter avsedda för prestandastudie, ska bli föremål för en bedömning av överensstämmelse enligt kapitlen I och III i bilaga IX, inklusive en bedömning av den tekniska dokumentationen enligt avsnitten 4.4-4.8, i den bilagan för minst en representativ produkt per produktkategori.
Utöver de förfaranden som avses i första stycket för produkter som är avsedda för självtestning och patientnära testning ska tillverkaren dessutom tillämpa förfarandet för bedömning av teknisk dokumentation enligt avsnitt 5.1 i bilaga IX.
10.Tillverkare av produkter i klass A, som inte är produkter avsedda för prestandastudie, ska försäkra att deras produkter överensstämmer med kraven genom den EU-försäkran om överensstämmelse som avses i artikel 17, efter att ha upprättat den tekniska dokumentationen enligt bilagorna II och III.
Om produkterna emellertid släpps ut på marknaden i sterilt skick ska tillverkaren tillämpa förfarandena i bilaga IX eller bilaga XI. Det anmälda organets deltagande ska begränsas till de aspekter som avser skapande, säkerställande och upprätthållande av de sterila förhållandena.
11.Produkter avsedda för prestandastudier ska uppfylla kraven i artiklarna 57–77.
12.Den medlemsstat där det anmälda organet är etablerat får kräva att all eller viss dokumentation, inklusive teknisk
dokumentation och revisions-, bedömnings- och inspektionsrapporter, som rör de förfaranden som avses i punkterna 1-10, görs tillgänglig på ett eller flera av unionens officiella språk, som den medlemsstaten fastställer. Om inga sådana krav finns ska handlingarna finnas tillgängliga på något av unionens officiella språk som det anmälda organet godtar.
13.Kommissionen får genom genomförandeakter fastställa närmare bestämmelser och förfaranden för att säkerställa att de anmälda organen tillämpar förfarandena för bedömning av överensstämmelse på ett enhetligt sätt i fråga om följande:
a)Frekvens och urvalsgrund för stickprov för bedömningen av den tekniska dokumentationen enligt avsnitten 2.3 tredje stycket och 3.5 i bilaga IX för produkter i klass C.
b) Minimifrekvens för de anmälda organens oanmälda revisioner på plats och stickprov i enlighet med avsnitt 3.4 i bilaga IX, med beaktande av riskklass och produkttyp.
c) Frekvensen för de prover som ska tas på tillverkade produkter eller satser av produkter i klass D och sändas till ett EU-referenslaboratorium som utsetts enligt artikel 100, i enlighet med avsnitt 4.12 i bilaga IX och avsnitt 5.1 i bilaga XI.
d)Fysiska provningar, laboratorieundersökningar eller andra tester som ska göras av de anmälda organen i samband med stickprov, bedömning av den tekniska dokumentationen och typkontroll i enlighet med avsnitten 3.4 och 4.3 i bilaga IX och avsnitt 3 f och g i bilaga X.
De genomförandeakter som avses i första stycket ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 107.3.
Artikel 49
Anmälda organs medverkan i förfaranden för bedömning av överensstämmelse
1.Om det enligt förfarandet för bedömning av överensstämmelse krävs medverkan av ett anmält organ får tillverkaren lämna in en ansökan till ett valfritt anmält organ, förutsatt att det anmälda organ som valts har utsetts för att utföra bedömningarna av överensstämmelse med avseende på de berörda produkttyperna. Tillverkaren får inte lämna in en ansökan till ett annat anmält organ för samma förfarande för bedömning av överensstämmelse.
675
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/222 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
2.Om en tillverkare drar tillbaka sin ansökan innan det anmälda organet har fattat ett beslut om bedömningen av överensstämmelse ska det berörda anmälda organet via det elektroniska system som avses i artikel 52 underrätta övriga anmälda organ.
3.När tillverkarna enligt punkt 1 lämnar in en ansökan till ett anmält organ ska de ange huruvida de har dragit tillbaka en ansökan som de lämnat till ett annat anmält organ innan detta anmälda organ har fattat ett beslut och informera om eventuella tidigare ansökningar för samma bedömning av överensstämmelse som har avslagits av ett annat anmält organ.
4.Det anmälda organet får begära in sådan information eller sådana data från tillverkaren som är nödvändig för att korrekt genomföra det valda förfarandet för bedömning av överensstämmelse.
5.Anmälda organ och deras personal ska utföra bedömningen av överensstämmelse med största möjliga yrkesintegritet, ha nödvändig teknisk och vetenskaplig kompetens på det specifika området och stå fria från varje påtryckning och incitament, i synnerhet ekonomiska, som kan påverka deras omdöme eller resultaten av deras bedömning av överensstämmelse, särskilt från personer eller grupper som berörs av resultaten av denna verksamhet.
Artikel 50
Mekanism för granskning av bedömningar av överensstämmelse av produkter i klass D
1.Ett anmält organ ska underrätta den behöriga myndigheten om intyg som det har beviljat för produkter i klass D, med undantag av ansökningar om att komplettera eller förnya befintliga intyg. En sådan underrättelse ska göras via det elektroniska system som avses i artikel 52 och ska inkludera den bruksanvisning som avses i avsnitt 20.4 i bilaga I, den
sammanfattning av säkerhet och prestanda som avses i artikel 29, det anmälda organets bedömningsrapport och, i förekommande fall, laboratorietester och vetenskapligt yttrande från EU:s referenslaboratorium enligt artikel 48.3 andra stycket och i tillämpliga fall de synpunkter som framförts i enlighet med artikel 48.4 av de experter som avses i artikel 106 i förordning (EU) 2017/745. Om det anmälda organet och de konsulterade experterna skulle ha olika uppfattning, ska en fullständig motivering också inkluderas.
2.Behöriga myndigheter och, i förekommande fall, kommissionen får på grundval av rimliga tvivel tillämpa ytterligare förfaranden i enlighet med artiklarna 40, 41, 42, 43 eller 89 och får, om det anses nödvändigt, vidta lämpliga åtgärder i enlighet med artiklarna 90 och 92.
3.Samordningsgruppen för medicintekniska produkter och, om så är tillämpligt, kommissionen får på grundval av rimliga tvivel begära vetenskaplig rådgivning från expertpanelerna om säkerheten och prestandan för vilken produkt som helst.
Artikel 51
Intyg om överensstämmelse
1.De intyg som de anmälda organen utfärdar i enlighet med bilagorna IX, X och XI ska vara avfattade på ett av unionens officiella språk som bestämts av den medlemsstat där det anmälda organet är etablerat eller på ett annat av unionens officiella språk som det anmälda organet godtar. I bilaga XII anges vilka uppgifter som intygen minst måste innehålla.
2.Intygen ska gälla under den tid som är angiven i dem och högst i fem år. På begäran av tillverkaren får intygens giltighet förlängas med högst fem år i taget på grundval av en ny bedömning i enlighet med det tillämpliga förfarandet för bedömning av överensstämmelse. Eventuella tillägg till ett intyg ska vara giltiga så länge som intyget är giltigt.
3.Anmälda organ får införa begränsningar för en produkts avsedda ändamål för vissa grupper av patienter eller användare, eller kräva att tillverkare genomför särskilda studier för prestandauppföljning av produkter som släppts ut på marknaden i enlighet med del B i bilaga XIII.
4.Om ett anmält organ konstaterar att kraven enligt denna förordning inte längre uppfylls av tillverkaren ska organet, med beaktande av proportionalitetsprincipen, tillfälligt eller slutgiltigt återkalla det utfärdade intyget eller begränsa det, om det inte säkerställs att dessa krav uppfylls genom att tillverkaren vidtar lämpliga korrigerande åtgärder inom en lämplig tidsfrist som fastställts av det anmälda organet. Det anmälda organet ska motivera sitt beslut.
676
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/223 |
SV | |||
|
|
|
|
5.Det anmälda organet ska i det elektroniska system som avses i artikel 52 lägga in all information om utfärdade intyg, även ändringar och tillägg i dessa, och om intyg som har återkallats tillfälligt, på nytt blivit giltiga eller återkallats slutgiltigt eller intyg som organet har vägrat utfärda eller begränsat. Denna information ska vara tillgänglig för allmänheten.
6.Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 108 för att mot bakgrund av de tekniska framstegen ändra de uppgifter som intygen minst måste innehålla enligt bilaga XII.
Artikel 52
Elektroniskt system för anmälda organ och för intyg om överensstämmelse
Vid tillämpning av denna förordning ska följande information i enlighet med artikel 57 i förordning (EU) 2017/745 samlas in och behandlas i det elektroniska system som upprättas i enlighet med den artikeln:
a)Den förteckning över dotterbolag som avses i artikel 33.2.
b)Den förteckning över experter som avses i artikel 36.2.
c)Den information som hänför sig till den anmälan som avses i artikel 38.10 och de ändrade anmälningar som avses i artikel 42.2.
d)Den förteckning över anmälda organ som avses i artikel 39.2.
e)Sammanfattningen av den rapport som avses i artikel 40.12.
f)De underrättelser om bedömningar av överensstämmelse och intyg som avses i artikel 50.1.
g)Tillbakadragande eller avslag av ansökningar om intyg enligt artikel 49.2 och avsnitt 4.3 i bilaga VII.
h)Information om intyg enligt artikel 51.5.
i)Den sammanfattning av säkerhet och prestanda som avses i artikel 29.
Artikel 53
Frivilligt byte av anmält organ
1.Om en tillverkare avslutar sitt avtal med ett anmält organ och sluter avtal med ett annat anmält organ om bedömning av överensstämmelse av samma produkt, ska de närmare bestämmelserna för bytet av anmält organ tydligt anges i ett avtal mellan tillverkaren, det tillträdande anmälda organet och där så är möjligt det avgående anmälda organet. Avtalet ska åtminstone omfatta följande:
a)Det datum då de intyg som utfärdats av det avgående anmälda organet blir ogiltiga.
b)Det datum fram till vilket det avgående anmälda organets identifieringsnummer får anges i den information som tillverkaren lämnar, även reklammaterial.
c)Överföring av dokument, inklusive med avseende på konfidentialitet och äganderätt.
d)Det datum efter vilket bedömningar av överensstämmelse som tidigare utförts av det avgående anmälda organet överförs till det tillträdande anmälda organet.
e)Information om det sista serienummer eller partinummer (LOT) som det avgående anmälda organet ansvarar för.
2.Samma dag som intygen blir ogiltiga ska det avgående anmälda organet återkalla de intyg som det har utfärdat för den berörda produkten.
Artikel 54
Undantag från förfarandena för bedömning av överensstämmelse
1.Genom undantag från artikel 48 får en behörig myndighet på en vederbörligen motiverad begäran tillåta att en specifik produkt släpps ut på marknaden eller tas i bruk inom den berörda medlemsstatens territorium, trots att de förfaranden som avses i den artikeln inte har genomförts, om användningen av produkten är befogad av skäl som rör folkhälsan eller patienters säkerhet eller hälsa.
677
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/224 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
2.Medlemsstaten ska underrätta kommissionen och de andra medlemsstaterna om alla beslut om att godkänna att en produkt släpps ut på marknaden eller tas i bruk i enlighet med punkt 1, om beslutet inte gäller användning för en enskild patient.
3.Efter en underrättelse enligt punkt 2 i denna artikel får kommissionen i undantagsfall som rör folkhälsan eller patienters säkerhet eller hälsa genom genomförandeakter besluta att giltigheten för ett godkännande som en medlemsstat beviljat i enlighet med punkt 1 i denna artikel under en begränsad tid ska gälla på hela unionens territorium och fastställa villkoren för att släppa ut produkten på marknaden eller ta den i bruk. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 107.3.
Om det föreligger vederbörligen motiverade och tvingande skäl till skyndsamhet för att skydda människors hälsa och säkerhet ska kommissionen anta genomförandeakter med omedelbar verkan i enlighet med det förfarande som avses i artikel 107.4.
Artikel 55
Exportintyg
1.Vid export ska den medlemsstat där tillverkaren eller den auktoriserade representanten har sitt säte på tillverkarens eller den auktoriserade representantens begäran utfärda ett exportintyg, där det anges att tillverkaren eller den auktoriserade representanten, beroende på vad som är tillämpligt, har sitt säte på dess territorium och att den berörda produkten med CE-märkning i enlighet med denna förordning får saluföras i unionen. Exportintyget ska ange produktens grundläggande UDI-DI enligt den UDI-databas som avses i artikel 26. Om ett anmält organ har utfärdat ett intyg enligt artikel 51 ska exportintyget ange det unika identifieringsnumret för det intyg som utfärdats av det anmälda organet i enlighet med kapitel II avsnitt 3 i bilaga XII.
2.Kommissionen kan genom genomförandeakter fastställa en mall för exportintyg, med beaktande av internationell praxis för användningen av exportintyg. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 107.2.
KAPITEL VI
KLINISK EVIDENS, PRESTANDAUTVÄRDERING OCH PRESTANDASTUDIER
Artikel 56
Prestandautvärdering och klinisk evidens
1.Bekräftelsen på överensstämmelse med de relevanta allmänna kraven på säkerhet och prestanda som anges i bilaga I, i synnerhet dem rörande prestandaegenskaper enligt kapitel I och avsnitt 9 i bilaga I när produkten används i enlighet med sin avsedda användning under för produkten normala användningsförhållanden, och utvärderingen av interferens och korsreaktioner samt huruvida det nytta/riskförhållande som avses i avsnitten 1 och 8 i bilaga I är godtagbart ska baseras på vetenskaplig giltighet, analytiska och kliniska prestandauppgifter som utgör tillräcklig klinisk evidens, samt om tillämpligt på relevanta uppgifter enligt bilaga III.
Tillverkaren ska ange och motivera den nivå av klinisk evidens som är nödvändig för att påvisa att de relevanta allmänna kraven på säkerhet och prestanda är uppfyllda. Nivån av klinisk evidens ska vara lämplig med tanke på produktens egenskaper och avsedda ändamål.
I detta syfte ska tillverkarna planera, genomföra och dokumentera en prestandautvärdering i enlighet med denna artikel och del A i bilaga XIII.
2.Den kliniska evidensen ska stödja det av tillverkaren angivna avsedda ändamålet med produkten och grunda sig på en kontinuerlig process för prestandautvärdering i enlighet med en plan för prestandautvärdering.
3. En prestandautvärdering ska följa ett definierat och metodologiskt korrekt förfarande och belägga följande i enlighet med denna artikel och med del A i bilaga XIII:
a)Vetenskaplig giltighet.
b)Analytisk prestanda.
c)Klinisk prestanda.
678
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/225 |
SV | |||
|
|
|
|
De uppgifter och slutsatser som framkommer vid bedömningen av dessa faktorer ska utgöra produktens kliniska evidens. Den kliniska evidensen ska vara sådan att den vetenskapligt, med hänvisning till det medicinska kunskapsläget, styrker att den avsedda kliniska nyttan kommer att uppnås och att produkten är säker. Den kliniska evidens som framkommer vid prestandautvärderingen ska ge en vetenskapligt giltig försäkran om att de relevanta allmänna kraven på säkerhet och prestanda i bilaga I är uppfyllda under normala användningsförhållanden.
4.Kliniska prestandastudier i enlighet med del A avsnitt 2 i bilaga XIII ska genomföras, om det inte är vederbörligen motiverat att förlita sig på andra källor till uppgifter om klinisk prestanda.
5.Uppgifter rörande den vetenskapliga giltigheten, uppgifter om analytisk prestanda och uppgifter om klinisk prestanda, bedömningen därav samt den kliniska evidens som framkommit därav ska dokumenteras i den prestandau tvärderingsrapport som avses i avsnitt 1.3.2 i del A i bilaga XIII. Rapporten om prestandautvärdering ska vara en del av den tekniska dokumentation som avses i bilaga II för den berörda produkten.
6.Prestandautvärderingen och dokumentationen av denna ska uppdateras under den berörda produktens hela livslängd med uppgifter som inhämtats vid genomförandet av tillverkarens plan för prestandauppföljning av produkter som släppts ut på marknaden i enlighet med del B i bilaga XIII och planen för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden enligt artikel 79.
Rapporten om prestandautvärdering för produkter i klass C och D ska vid behov uppdateras med de uppgifter som avses i första stycket, dock minst en gång per år. Den sammanfattning av säkerhet och prestanda som avses i artikel 29.1 ska vid behov uppdateras så snart detta är möjligt.
7.Om så krävs för att säkerställa en enhetlig tillämpning av bilaga XIII får kommissionen med vederbörlig hänsyn till tekniska och vetenskapliga framsteg, i den mån detta är nödvändigt för att lösa problem med skilda tolkningar och praktisk tillämpning, anta genomförandeakter. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det gransknings förfarande som avses i artikel 107.3.
Artikel 57
Allmänna krav för prestandastudier
1.Tillverkaren ska se till att en produkt avsedd för prestandastudier uppfyller de allmänna säkerhets- och prestandakraven som anges i bilaga I, bortsett från de aspekter som omfattas av prestandastudien, och att alla försiktig hetsåtgärder har vidtagits med hänsyn till dessa aspekter för att skydda patienters, användares och andra personers hälsa och säkerhet.
2.Prestandastudier ska där så är lämpligt utföras under omständigheter som motsvarar produktens normala användningsförhållanden.
3.Prestandastudier ska utformas och genomföras på ett sådant sätt att försökspersonernas rättigheter, säkerhet, värdighet och välbefinnande skyddas och väger tyngre än alla andra intressen och på ett sådant sätt att de data som genereras blir vetenskapligt giltiga, tillförlitliga och robusta.
Prestandastudier, inbegripet prestandastudier där överblivet provmaterial används, ska genomföras i enlighet med tillämplig lagstiftning om personuppgiftsskydd.
Artikel 58
Ytterligare krav för vissa prestandastudier
1.Varje prestandastudie
a)där kirurgiskt invasiv provtagning görs enbart för prestandastudien,
b)som är en interventionsstudie av klinisk prestanda enligt definitionen i artikel 2.46, eller
679
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/226 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
c) där genomförandet av studien innebär ytterligare invasiva ingrepp eller innebär andra risker för försökspersonerna
ska, utöver att den ska uppfylla de krav som anges i artikel 57 och bilaga XIII, utformas, godkännas, genomföras, registreras och rapporteras i enlighet med den här artikeln och artiklarna 59–77 och bilaga XIV.
2.För prestandastudier som omfattar produkter för behandlingsvägledande diagnostik ska samma krav gälla som för de prestandastudier som anges i punkt 1. Detta gäller inte prestandastudier som omfattar produkter för behandlings vägledande diagnostik där endast överblivet provmaterial används. Sådana studier ska dock anmälas till den behöriga myndigheten.
3.Prestandastudier ska vara föremål för vetenskaplig och etisk granskning. Den etiska granskningen ska genomföras av en etikkommitté i enlighet med nationell rätt. Medlemsstaterna ska säkerställa att förfarandena för etikkommittéernas granskning är förenliga med de förfaranden som anges i denna förordning för bedömningen av ansökningar om godkännande av en prestandastudie. Minst en lekman ska delta i den etiska granskningen.
4.En sponsor av en prestandastudie som inte är etablerad i unionen ska säkerställa att den har en fysisk eller juridisk person som är etablerad i unionen som sin rättsliga företrädare. Denna rättsliga företrädare ska säkerställa att sponsorns skyldigheter enligt denna förordning fullgörs och vara mottagare för all kommunikation med sponsorn som föreskrivs i denna förordning. All kommunikation med denna rättsliga företrädare ska anses vara kommunikation med sponsorn.
Medlemsstaterna får välja att inte tillämpa första stycket ovan på prestandastudier som ska genomföras enbart på deras territorium eller på deras och ett tredjelands territorium, förutsatt att de säkerställer att sponsorn för prestandastudien har minst en kontaktperson på deras territorium, som ska vara mottagare för all kommunikation med sponsorn som föreskrivs i denna förordning.
5.En prestandastudie enligt punkt 1 får endast genomföras om samtliga följande villkor är uppfyllda:
a)Prestandastudien har godkänts av den medlemsstat där den prestandastudien ska genomföras i enlighet med denna förordning, om inte annat anges.
b)En etikkommitté, inrättad i enlighet med nationell rätt, har inte avgett något negativt yttrande avseende prestandastudien, som i enlighet med nationell rätt gäller i hela den medlemsstaten.
c)Sponsorn eller dennes rättsliga företrädare eller en kontaktperson enligt punkt 4 är etablerad i unionen.
d)Sårbara grupper och försökspersoner ges tillräckligt skydd i överensstämmelse med artiklarna 59–64.
e)Den förväntade nyttan för försökspersonerna eller för folkhälsan rättfärdigar de förutsebara riskerna och olägenheterna, och det ständigt övervakas att detta villkor uppfylls.
f)Försökspersonen eller, om försökspersonen inte kan ge informerat samtycke, hans eller hennes lagligen utsedda ställföreträdare, har gett informerat samtycke i enlighet med artikel 59.
g)Försökspersonen eller, om försökspersonen inte kan ge informerat samtycke, hans eller hennes lagligen utsedda ställföreträdare, har fått kontaktuppgifterna till en enhet som vid behov kan tillhandahålla ytterligare information.
h)Försökspersonens rätt till fysisk och mental integritet samt till privatliv säkerställs, liksom rätten till skydd av de uppgifter som rör honom eller henne i enlighet med bestämmelserna i direktiv 95/46/EG.
i)Prestandastudien har utformats för att medföra minsta möjliga smärta, obehag, rädsla och andra förutsebara risker för försökspersonerna, och både risknivån och graden av obehag har särskilt definierats i prestandastudieplanen och övervakas ständigt.
j)Ansvaret för den sjukvård som tillhandahålls försökspersonerna åligger en läkare med lämpliga kvalifikationer eller, i förekommande fall, annan person som enligt nationell rätt har behörighet att tillhandahålla den aktuella sjukvården under de förhållanden som gäller för prestandastudier.
680
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/227 |
SV | |||
|
|
|
|
k)Ingen otillbörlig påverkan, inklusive ekonomisk sådan, får utövas gentemot försökspersonen eller, i förekommande fall, dennes lagligen utsedda ställföreträdare avseende deltagande i prestandastudien.
l)I tillämpliga fall har tester av biologisk säkerhet genomförts i överensstämmelse med den senaste vetenskapliga kunskapen eller något annat test som bedöms vara nödvändigt med tanke på produktens avsedda syfte.
m)Vid kliniska prestandastudier har den analytiska prestandan styrkts, med beaktande av den senaste utvecklingen på området.
n)Vid interventionsstudier av klinisk prestanda har den analytiska prestandan och den vetenskapliga giltigheten styrkts, med beaktande av den senaste utvecklingen på området. Om den vetenskapliga giltigheten inte är fastställd för produkter för behandlingsvägledande diagnostik, ska användningen av biomarkören motiveras vetenskapligt.
o)Produktens tekniska säkerhet vid användning har styrkts, med beaktande av den senaste utvecklingen på området samt bestämmelser om arbetarskydd och förebyggande av olyckor.
p)Kraven i bilaga XIV är uppfyllda.
6.Försökspersonen eller, om försökspersonen inte kan ge ett informerat samtycke, hans eller hennes lagligen utsedda ställföreträdare, får när som helst utan negativa följder och utan att behöva motivera sitt beslut avsluta deltagandet i en prestandastudie genom att återkalla sitt informerade samtycke. Utan att det påverkar tillämpningen av direktiv 95/46/EG ska tillbakadragandet av det informerade samtycket inte påverka aktiviteter som redan utförts eller användningen av de uppgifter som erhållits i enlighet med det informerade samtycket innan detta drogs tillbaka.
7.Prövaren ska vara en person som utövar ett yrke som i den berörda medlemsstaten gör personen kvalificerad att inneha rollen som prövare mot bakgrund av att han eller hon har erforderlig vetenskaplig bakgrund och erfarenhet av patientvård eller laboratoriemedicin. Annan personal som deltar i genomförandet av en prestandastudie ska ha lämpliga kvalifikationer för utförandet av sina uppgifter, i form av utbildning eller erfarenhet inom det medicinska området i fråga och inom klinisk forskningsmetodik.
8.De anläggningar där prestandastudien med försökspersoner genomförs ska vara lämpliga för prestandastudien och ska likna anläggningar där produkten är avsedd att användas.
Artikel 59
Informerat samtycke
1.Ett informerat samtycke ska vara skriftligt, det ska dateras och undertecknas av den person som genomför det samtal som avses i punkt 2 c, samt av försökspersonen eller, om försökspersonen inte kan ge informerat samtycke, hans eller hennes lagligen utsedda ställföreträdare efter det att han eller hon har blivit vederbörligen informerad i enlighet med punkt 2. Om försökspersonen är oförmögen att skriva får samtycke ges och registreras på annat lämpligt sätt i närvaro av minst ett oberoende vittne. I det fallet ska vittnet underteckna och datera dokumentet om informerat samtycke. Försökspersonen eller, om försökspersonen inte kan ge informerat samtycke, hans eller hennes lagligen utsedda ställföreträdare ska få en kopia av det dokument eller i förekommande fall den upptagning genom vilket det informerade samtycket har getts. Det informerade samtycket ska dokumenteras. Försökspersonen eller hans eller hennes lagligen utsedda ställföreträdare ska ges tillräckligt med tid att överväga sitt beslut att delta i prestandastudien.
2.Den information som ges till försökspersonen eller, om försökspersonen inte kan ge informerat samtycke, hans eller hennes lagligen utsedda ställföreträdare i syfte att inhämta informerat samtycke ska
a)göra det möjligt för försökspersonen eller hans eller hennes lagligen utsedda ställföreträdare att förstå
i)prestandastudiens karaktär, mål, nytta, möjliga konsekvenser, risker och olägenheter,
ii)försökspersonens rättigheter och garantier avseende skyddet av honom eller henne, särskilt försökspersonens rätt att vägra att delta och rätten att när som helst avsluta sitt deltagande i prestandastudien utan negativa följder och utan att behöva motivera sitt beslut,
681
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/228 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
iii)omständigheterna kring genomförandet av prestandastudien, inbegripet hur länge försökspersonen förväntas delta i den, och
iv) möjliga behandlingsalternativ, inbegripet på vilket sätt uppföljning sker om försökspersonens deltagande i prestandastudien avbryts,
b)vara uttömmande, koncis, tydlig, relevant och begriplig för den avsedda försökspersonen eller dennes lagligen utsedda ställföreträdare,
c)tillhandahållas under ett samtal med en medlem av prövningsgruppen som har lämpliga kvalifikationer enligt nationell rätt,
d)innehålla information om det tillämpliga ersättningssystem för skador som avses i artikel 65,
e)innehålla det unionsomfattande identifikationsnumret för prestandastudien som avses i artikel 66.1 samt information om tillgängligheten av resultat av prestandastudien i enlighet med punkt 6 i den här artikeln.
3.Den information som avses i punkt 2 ska utarbetas i skriftlig form och finnas tillgänglig för försökspersonen eller, om försökspersonen inte kan ge informerat samtycke, hans eller hennes lagligen utsedda ställföreträdare.
4.Under det samtal som avses i punkt 2 c ska särskild uppmärksamhet ägnas åt informationsbehoven hos specifika patientgrupper och enskilda försökspersoner samt åt de metoder som används för att förmedla informationen.
5.Under det samtal som avses i punkt 2 c ska det säkerställas att försökspersonen har förstått informationen.
6.Försökspersonen ska informeras om att en rapport om prestandastudien och en sammanfattning framställd i en för den avsedda användaren begriplig form kommer att tillgängliggöras i enlighet med artikel 73.5, i det elektroniska system för prestandastudier som avses i artikel 69, oavsett resultaten av prestandastudien och ska, i den utsträckning det är möjligt, informeras om när de har blivit tillgängliga.
7.Denna förordning påverkar inte tillämpningen av nationell rätt enligt vilken det, för att en underårig som har förmåga att inta en ståndpunkt och bedöma den information han eller hon får ska kunna delta i en prestandastudie, krävs att personen själv ger sitt samtycke till deltagandet, utöver den lagligen utsedda ställföreträdarens informerade samtycke.
Artikel 60
Prestandastudier på försökspersoner som inte är beslutskompetenta
1.När det gäller försökspersoner som inte är beslutskompetenta och som inte har gett eller som inte har vägrat att ge, informerat samtycke före beslutsinkompetensens inträde får prestandastudier genomföras endast om samtliga villkor nedan, utöver de villkor som anges i artikel 58.5, är uppfyllda:
a)Deras lagligen utsedda ställföreträdare har gett sitt informerade samtycke.
b)Försökspersoner som inte är beslutskompetenta har fått den information som avses i artikel 59.2 på ett sätt som är anpassat till deras förmåga att förstå den.
c)Prövaren respekterar uttryckliga önskemål från en försöksperson som inte är beslutskompetent men som har förmåga att inta en ståndpunkt och bedöma den information som avses i artikel 59.2 att vägra att delta i eller när som helst avsluta sitt deltagande i prestandastudien.
d)Inga incitament eller ekonomiska förmåner ges till försökspersoner eller deras lagligen utsedda ställföreträdare, med undantag för ersättning för utgifter och inkomstförluster med direkt koppling till deltagandet i prestandastudien.
e)Prestandastudien är avgörande för försökspersoner som inte är beslutskompetenta och data av motsvarande giltighet kan inte erhållas i prestandastudier på personer som har förmåga att ge informerat samtycke eller genom andra forskningsmetoder.
f)Prestandastudien har ett direkt samband med ett medicinskt tillstånd som försökspersonen lider av.
682
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/229 |
SV | |||
|
|
|
|
g)Det finns vetenskapliga skäl att anta att deltagande i prestandastudien medför
i)en direkt nytta för försökspersonen som inte är beslutskompetent vilken uppväger riskerna och bördorna, eller
ii)viss nytta för den population som den berörda icke beslutskompetenta personen representerar samtidigt som prestandastudien enbart kommer att innebära minimala risker och bördor för den berörda icke beslutskompetenta försökspersonen jämfört med standardbehandlingen av det tillstånd som han eller hon lider av.
2.Försökspersonen ska i möjligaste mån delta i förfarandet för inhämtande av informerat samtycke.
3.Punkt 1 g ii ska inte påverka tillämpningen av strängare nationella bestämmelser om förbud mot genomförande av prestandastudier på försökspersoner som inte är beslutskompetenta när det inte finns några vetenskapliga skäl att anta att deltagande i prestandastudien kommer att medföra en direkt nytta för försökspersonen vilken uppväger riskerna och bördorna.
Artikel 61
Prestandastudier på underåriga
1. Prestandastudier på underåriga får genomföras endast om samtliga villkor nedan, utöver de villkor som anges i artikel 58.5, är uppfyllda:
a)Deras lagligen utsedda ställföreträdare har gett sitt informerade samtycke.
b)Prövare eller medlemmar i prövningsgruppen som är utbildade för eller har erfarenhet av att arbeta med barn har gett underåriga den information som avses i artikel 59.2 på ett sätt som anpassats till deras ålder och mentala mognad.
c)Prövaren respekterar uttryckliga önskemål från en underårig som har förmåga att inta en ståndpunkt och bedöma
den information som avses i artikel 59.2 att vägra att delta i eller när som helst avsluta sitt deltagande
iprestandastudien.
d)Inga incitament eller ekonomiska förmåner ges till försökspersonen eller hans eller hennes lagligen utsedda ställföreträdare, med undantag för ersättning för utgifter och inkomstförluster med direkt koppling till deltagandet
iprestandastudien.
e)Prestandastudien syftar till att undersöka behandlingar för ett medicinskt tillstånd som endast förekommer bland underåriga eller den, med avseende på underåriga, är avgörande för validering av data som erhållits i prestandastudier på personer som har förmåga att ge sitt informerade samtycke eller genom andra forskningsmetoder.
f)Prestandastudien har antingen ett direkt samband med ett medicinskt tillstånd som den berörda underåriga lider av eller är av sådan art att den endast kan utföras på underåriga.
g)Det finns vetenskapliga skäl att anta att deltagande i prestandastudien medför
i)en direkt nytta för den underåriga försökspersonen vilken uppväger riskerna och bördorna, eller
ii)viss nytta för den population som den berörda underåriga representerar samtidigt som prestandastudien enbart kommer att innebära minimala risker och bördor för den berörda underåriga jämfört med standardbehandlingen av det tillstånd som han eller hon lider av.
h)Den underåriga ska delta i förfarandet för inhämtande av informerat samtycke på ett sätt som är anpassat till hans eller hennes ålder och mentala mognad.
i)Om den underåriga under loppet av en prestandastudie blir juridiskt behörig att lämna sitt informerade samtycke enligt nationell rätt ska hans eller hennes uttryckliga informerade samtycke inhämtas innan den försökspersonen kan fortsätta delta i prestandastudien.
2.Punkt 1 g ii ska inte påverka tillämpningen av strängare nationella bestämmelser om förbud mot genomförande av prestandastudier på underåriga när det inte finns några vetenskapliga skäl att anta att deltagande i prestandastudien kommer att medföra en direkt nytta för försökspersonen vilken uppväger riskerna och bördorna.
683
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/230 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
Artikel 62
Prestandastudier på gravida eller ammande kvinnor
En prestandastudie på gravida eller ammande kvinnor får genomföras endast om samtliga villkor nedan, utöver de villkor som anges i artikel 58.5, är uppfyllda:
a)Prestandastudien kan medföra en direkt nytta för den berörda gravida eller ammande kvinnan eller hennes embryo, foster eller barn efter födseln som uppväger riskerna och bördorna.
b)Om prestandastudien inte medför någon direkt nytta för den berörda gravida eller ammande kvinnan eller hennes embryo, foster eller barn efter födseln, får den genomföras endast om
i)en prestandastudie med motsvarande effektivitet inte kan genomföras på kvinnor som inte är gravida eller ammande,
ii)prestandastudien bidrar till framtagande av resultat som kan vara till nytta för gravida eller ammande kvinnor eller kvinnor i samband med reproduktion eller för andra embryon, foster eller barn, och
iii)prestandastudien innebär en minimal risk och en minimal börda för den berörda gravida eller ammande kvinnan, hennes embryo, foster eller barn efter födseln.
c)Särskild omsorg ägnas åt att förhindra all negativ påverkan på barnets hälsa vid forskning som utförs på ammande kvinnor.
d)Inga incitament eller ekonomiska förmåner ges till försökspersonen, med undantag för ersättning för utgifter och inkomstförluster med direkt koppling till deltagandet i prestandastudien.
Artikel 63
Ytterligare nationella åtgärder
Medlemsstaterna får upprätthålla ytterligare åtgärder för personer som gör obligatorisk militärtjänst, frihetsberövade personer, personer som på grund av ett rättsligt beslut inte får delta i prestandastudier eller personer som är bosatta i vård- och omsorgsboenden.
Artikel 64
Prestandastudier i nödsituationer
1.Genom undantag från artiklarna 58.5 f, 60.1 a och b och 61.1 a och b får informerat samtycke till att delta i en
prestandastudie inhämtas, och | information om prestandastudierna ges, efter beslutet att inkludera försökspersonen |
i prestandastudien, förutsatt att | det beslutet fattas vid tidpunkten för den första interventionen på försökspersonen |
i enlighet med den kliniska prestandastudieplanen för prestandastudien i fråga samt att samtliga följande omständigheter föreligger:
a)Försökspersonen är oförmögen att på förhand ge sitt informerade samtycke och att ta emot information på förhand om prestandastudien, på grund av att det är en brådskande situation som orsakats av ett plötsligt livshotande eller annat plötsligt allvarligt medicinskt tillstånd.
b)Det finns vetenskapliga skäl att anta att försökspersonens deltagande i prestandastudien kan medföra en direkt kliniskt relevant nytta för försökspersonen, som resulterar i en mätbar hälsorelaterad förbättring som minskar försökspersonens lidande och/eller förbättrar hans eller hennes hälsa eller möjligheten att ställa diagnos för dennes tillstånd.
c)Det är omöjligt att inom behandlingsfönstret på förhand tillhandahålla all information och inhämta informerat samtycke från hans eller hennes lagligen utsedda ställföreträdare.
d)Prövaren intygar att han eller hon inte har kännedom om att försökspersonen tidigare ska ha invänt mot att delta i prestandastudien.
684
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/231 |
SV | |||
|
|
|
|
e)Prestandastudien har ett direkt samband med försökspersonens medicinska tillstånd som gör det omöjligt att inom behandlingsfönstret på förhand inhämta informerat samtycke från försökspersonen eller från hans eller hennes lagligen utsedda ställföreträdare och att tillhandahålla information på förhand och prestandastudien är av sådan karaktär att den enbart kan genomföras i nödsituationer.
f)Prestandastudien utgör en minimal risk och medför en minimal börda för försökspersonen jämfört med standardbe handlingen av hans eller hennes tillstånd.
2.Efter en intervention i enlighet med punkt 1 i denna artikel ska informerat samtycke inhämtas i enlighet med artikel 59 för att försökspersonens deltagande i prestandastudien ska få fortsätta, och information om prestandastudien ska ges, i enlighet med följande krav:
a)När det gäller försökspersoner som inte är beslutskompetenta samt underåriga ska prövaren utan oskäligt dröjsmål
inhämta informerat samtycke från deras lagligen utsedda ställföreträdare, och den information som avses i artikel 59.2 ska så fort som möjligt ges till försökspersonen och hans eller hennes lagligen utsedda ställföreträdare.
b)När det gäller andra försökspersoner ska prövaren utan oskäligt dröjsmål inhämta informerat samtycke från försökspersonen eller hans eller hennes lagligen utsedda ställföreträdare, beroende på vilket som kan göras snabbast, och den information som avses i artikel 59.2 ska så fort som möjligt ges till försökspersonen eller hans eller hennes lagligen utsedda ställföreträdare, beroende på vilket som är lämpligt.
För tillämpningen av led b ska, om det informerade samtycket har inhämtats från den lagligen utsedda ställföreträdaren, informerat samtycke för att fortsätta deltagandet i prestandastudien inhämtas från försökspersonen så snart han eller hon förmår ge sitt informerade samtycke.
3.Om försökspersonen eller, i förekommande fall, hans eller hennes lagligen utsedda ställföreträdare inte samtycker ska han eller hon informeras om sin rätt att motsätta sig användningen av data från prestandastudien.
Artikel 65
Skadestånd
1.Medlemsstaterna ska se till att det finns ersättningssystem för de skador som drabbat en försöksperson till följd av deltagande i en prestandastudie på medlemsstatens territorium, i form av en försäkring, garanti eller liknande arrangemang som har motsvarande syfte och är lämpligt med tanke på riskens art och omfattning.
2.Sponsorn och prövaren ska använda det system som avses i punkt 1 i den form som är lämplig i den medlemsstat där prestandastudien genomförs.
Artikel 66
Ansökan om prestandastudier
1.Sponsorn för en prestandastudie enligt artikel 58.1 och 58.2 ska inkomma med en ansökan samt den dokumentation som avses i avsnitten 2 och 3 i bilaga XIII och i bilaga XIV till den eller de medlemsstater där prestandastudien ska genomföras (i denna artikel kallad den berörda medlemsstaten).
Ansökan ska lämnas in via det elektroniska system som avses i artikel 69, vilket ska generera ett enda unionsomfattande identifieringsnummer för prestandastudien, vilket ska användas i all relevant kommunikation om den prestandastudien. Senast tio dagar efter att den berörda medlemsstaten har tagit emot ansökan ska den meddela sponsorn om huruvida prestandastudien omfattas av denna förordning och huruvida ansökan är fullständig i enlighet med kapitel I i bilaga XIV.
2.Senast en vecka efter en ändring av den dokumentation som avses i kapitel I i bilaga XIV ska sponsorn uppdatera de relevanta uppgifterna i det elektroniska system som avses i artikel 69 och göra ändringen av dokumentationen tydligt identifierbar. Den berörda medlemsstaten ska underrättas om uppdateringen via det elektroniska systemet.
685
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/232 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
3.Om den berörda medlemsstaten konstaterar att den prestandastudie som ansökan gäller inte omfattas av denna förordning eller att ansökan inte är fullständig, ska den underrätta sponsorn om detta och fastställa en tidsfrist på högst tio dagar inom vilken sponsorn får lämna synpunkter eller komplettera sin ansökan via det elektroniska system som avses i artikel 69. Den berörda medlemsstaten får förlänga tidsfristen med högst 20 dagar när så är lämpligt.
Om sponsorn inte har lämnat några synpunkter eller kompletterat ansökan inom den tidsfrist som avses i första stycket, ska ansökan anses ha förfallit. Om sponsorn anser att ansökan omfattas av denna förordnings tillämpningsområde och/ eller är fullständig, men den berörda medlemsstaten inte håller med om detta, ska ansökan anses ha avslagits. Den berörda medlemsstaten ska tillhandahålla ett överklagandeförfarande för ett sådant avslagsbeslut.
Den berörda medlemsstaten ska senast fem dagar efter det att synpunkterna eller den begärda ytterligare informationen har inkommit underrätta sponsorn om huruvida prestandastudien anses omfattas av denna förordning och huruvida ansökan är fullständig.
4.Den berörda medlemsstaten får också förlänga den tidsfrist som avses i punkterna 1 och 3 med ytterligare fem dagar.
5.Vid tillämpningen av detta kapitel ska den dag då sponsorn underrättas i enlighet med punkt 1 eller 3 räknas som valideringsdatum för ansökan. Om sponsorn inte underrättas ska valideringsdatum vara den sista dagen för de tidsfrister som avses i punkterna 1, 3 respektive 4.
6.Under den period då ansökan bedöms får medlemsstaten begära ytterligare information från sponsorn. Den tidsfrist som avses i punkt 7 b ska upphöra att löpa från och med den dag då den första begäran lämnades fram till dess att den kompletterande informationen har mottagits.
7.Sponsorn får påbörja prestandastudien i följande fall:
a)När det gäller prestandastudier som utförs i enlighet med artikel 58.1 a där insamling av prover inte utgör en större klinisk risk för försökspersonen, såvida inte annat anges i nationell lagstiftning, omedelbart efter det valideringsdatum för ansökan som avses i punkt 5 i den här artikeln, och förutsatt att ett negativt yttrande, som i enlighet med nationell rätt gäller i hela medlemsstaten, inte har avgetts av en etikkommitté i den berörda medlemsstaten avseende prestandastudien.
b)När det gäller prestandastudier som utförs i enlighet med artikel 58.1 b och c och 58.2 eller andra prestandastudier än sådana som avses i led a i detta stycke, så snart den berörda medlemsstaten har underrättat sponsorn om godkännandet och förutsatt att ett negativt yttrande, som i enlighet med nationell rätt gäller i hela medlemsstaten, inte har avgetts av en etikkommitté i den berörda medlemsstaten avseende prestandastudien. Medlemsstaten ska underrätta sponsorn om godkännandet inom 45 dagar efter det valideringsdatum för ansökan som avses i punkt 5. Medlemsstaten får förlänga denna period med ytterligare tjugo dagar för att samråda med experter.
8.Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 108 för att, mot bakgrund av de tekniska framstegen och ändringar i det internationella regelverket, ändra de krav som avses i kapitel I i bilaga XIV.
9.I syfte att garantera en enhetlig tillämpning av de krav som anges i kapitel I i bilaga XIV får kommissionen anta genomförandeakter, i den mån detta är nödvändigt för att lösa problem med skilda tolkningar och praktisk tillämpning. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 107.3.
Artikel 67
Medlemsstaternas bedömning
1.Medlemsstaterna ska säkerställa att de personer som validerar och bedömer ansökan eller fattar beslut om den inte berörs av intressekonflikter och att de är oberoende av sponsorn, de prövare som deltar och de fysiska eller juridiska personer som finansierar prestandastudien samt fristående från varje annan otillbörlig påverkan.
2.Medlemsstaterna ska säkerställa att bedömningen görs gemensamt av ett rimligt antal personer som tillsammans har de kvalifikationer och den erfarenhet som krävs.
686
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/233 |
SV | |||
|
|
|
|
3.Medlemsstaterna ska bedöma om prestandastudien är utformad på ett sådant sätt att potentiella kvarvarande risker för försökspersonerna eller för tredje parter, efter riskminimering, är berättigade när de vägs mot de förväntade kliniska fördelarna. De ska med beaktande av tillämpliga gemensamma specifikationer eller harmoniserade standarder särskilt granska
a)om produkterna avsedda för prestandastudie uppfyller tillämpliga allmänna krav på säkerhet och prestanda, bortsett från de aspekter som omfattas av prestandastudien, och huruvida alla försiktighetsåtgärder har vidtagits med hänsyn till dessa aspekter för att skydda försökspersonernas hälsa och säkerhet; detta inbegriper vid prestandastudier en utvärdering av den analytiska prestandan, och vid interventionsstudier av klinisk prestanda, en utvärdering av den analytiska prestandan, den kliniska prestandan och den vetenskapliga giltigheten, med beaktande av den senaste utvecklingen på området,
b)om de riskminimeringslösningar som sponsorn använder beskrivs i de harmoniserade standarderna och, i de fall där sponsorn inte använder harmoniserade standarder, huruvida riskminimeringslösningarna medför en skyddsnivå som är likvärdig med den som uppnås med harmoniserade standarder,
c)om de planerade åtgärderna för säker installation, säkert ibruktagande och säkert underhåll av produkten avsedd för prestandastudie är adekvata,
d)hur tillförlitliga och robusta de data som genereras vid prestandastudien är, med beaktande av statistiska metoder, prestandastudiens utformning och metodologiska aspekter, inklusive urvalsstorlek, jämförelseprodukt och utfallsmått,
e)om kraven i bilaga XIV är uppfyllda.
4.Medlemsstaterna ska vägra att godkänna prestandastudien om
a)den ansökan som har lämnats in i enlighet med artikel 66.3 förblir ofullständig,
b)produkten eller de inlämnade handlingarna, särskilt prestandastudieplanen och prövarhandboken, inte överensstämmer med den vetenskapliga kunskapen, och prestandastudien i synnerhet inte är lämplig för att bekräfta den medicintekniska produktens säkerhet, prestandaegenskaper eller nytta för försökspersonerna eller patienterna,
c)kraven i artikel 58 inte är uppfyllda, eller
d)en bedömning enligt punkt 3 är negativ.
Medlemsstaterna ska erbjuda ett överklagandeförfarande för ett beslut i enlighet med första stycket.
Artikel 68
Genomförande av en prestandastudie
1.Sponsorn och prövaren ska se till att prestandastudien genomförs i enlighet med den godkända prestandastu dieplanen.
2.Sponsorn ska säkerställa en adekvat övervakning av prestandastudien för att kontrollera att försökspersonernas rättigheter, säkerhet och välbefinnande tillvaratas, att de rapporterade uppgifterna är tillförlitliga och robusta och att prestandastudien genomförs på ett sätt som uppfyller kraven i denna förordning. Övervakningens omfattning och art ska fastställas av sponsorn på grundval av en bedömning som beaktar prestandastudiens alla egenskaper, inklusive följande:
a)Prestandastudiens syfte och metoder.
b)I vilken grad interventionen avviker från normal klinisk praxis.
3.All information som rör prestandastudien ska, beroende på vad som är tillämpligt, registreras, behandlas, hanteras och lagras av sponsorn eller prövaren på ett sådant sätt att den kan rapporteras, tolkas och kontrolleras på ett korrekt sätt, samtidigt som konfidentialiteten när det gäller försökspersonernas journaler och personuppgifter skyddas i enlighet med gällande rätt avseende skydd av personuppgifter.
4.Lämpliga tekniska och organisatoriska åtgärder ska vidtas för att skydda de personuppgifter och den information som behandlas från obehörig åtkomst, obehörigt röjande, obehörig spridning, ändring eller förstöring samt från förlust genom olyckshändelse, särskilt om behandlingen innefattar överföring av uppgifter i ett nätverk.
5.Medlemsstaterna ska på lämplig nivå inspektera studiestället eller studieställena för att kontrollera att prestandas tudierna genomförs i enlighet med kraven i denna förordning och i enlighet med den godkända prövningsplanen.
687
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/234 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
6.Sponsorn ska fastställa ett förfarande för nödsituationer som gör det möjligt att omedelbart identifiera och om nödvändigt omedelbart återkalla de produkter som används i studien.
Artikel 69
Elektroniskt system för prestandastudier
1.Kommissionen ska i samarbete med medlemsstaterna upprätta, förvalta och vidmakthålla ett elektroniskt system a) för att skapa identifieringsnummer för sådana prestandastudier som avses i artikel 66.1,
b)för användning som portal för inlämning av alla ansökningar eller anmälningar om prestandastudier enligt artiklarna 66, 70, 71 och 74 och för all annan inlämning av uppgifter eller behandling av uppgifter i detta sammanhang,
c)för utbyte av information om prestandastudier i enlighet med denna förordning mellan medlemsstater och mellan dem och kommissionen, inklusive det informationsutbyte som avses i artiklarna 72 och 74,
d)för information som sponsorn ska lämna i enlighet med artikel 73, inklusive prestandastudierapporten och dess sammanfattning i enlighet med punkt 5 i den artikeln,
e)för rapportering om allvarliga negativa händelser och produktfel och relaterade uppdateringar enligt artikel 76.
2.När kommissionen upprättar det elektroniska system som avses i punkt 1 i denna artikel, ska den säkerställa att systemet är kompatibelt med den EU-databas för kliniska prövningar av humanläkemedel som upprättats i enlighet med artikel 81 i förordning (EU) nr 536/2014 (1) vad gäller prestandastudier hos behandlingsvägledande diagnostik.
3.Den information som avses i punkt 1 c ska endast vara tillgänglig för medlemsstaterna och kommissionen. Den information som avses i övriga led i den punkten ska vara tillgänglig för allmänheten, utom när informationen helt eller delvis ska vara konfidentiell på någon av följande grunder:
a)Skydd av personuppgifter i enlighet med förordning (EG) nr 45/2001.
b)Skydd av uppgifter som rör affärshemligheter, särskilt i prövarhandboken, i synnerhet genom att hänsyn tas till statusen för bedömningen av produktens överensstämmelse, om det inte föreligger ett övervägande allmänintresse av att uppgifterna lämnas ut.
c)Säkerställande av att den eller de berörda medlemsstaterna effektivt kan övervaka genomförandet av prestandastudien.
4.Inga personuppgifter rörande försökspersonerna får offentliggöras.
5.Användargränssnittet för det elektroniska system som avses i punkt 1 ska finnas tillgängligt på alla unionens officiella språk.
Artikel 70
Prestandastudier avseende CE-märkta produkter
1.Om en prestandastudie ska utföras för en ytterligare bedömning av en produkt som redan är CE-märkt, inom ramen för produktens avsedda ändamål, i enlighet med artikel 18.1 (nedan kallad studie för prestandauppföljning av produkter som släppts ut på marknaden) och där prestandastudien skulle innebära att försökspersonerna utsätts för ytterligare förfaranden än dem som skulle ha genomförts vid normal användning av produkten, och dessa ytterligare förfaranden är invasiva eller ansträngande, ska sponsorn via det elektroniska system som avses i artikel 69 och senast 30 dagar innan studien påbörjas anmäla studien till de berörda medlemsstaterna. Sponsorn ska i anmälan inkludera den dokumentation som avses i del A avsnitt 2 i bilaga XIII och i bilaga XIV. Artiklarna 58.5 b–l och p, 71, 72, 73 och 76.5 samt de relevanta bestämmelserna i bilagorna XIII och XIV ska tillämpas på studier för prestandauppföljning av produkter som släppts ut på marknaden.
2.Om en prestandastudie ska utföras för att utvärdera en produkt som redan är CE-märkt, utom ramen för produktens avsedda ändamål, i enlighet med artikel 18.1, ska artiklarna 58–77 tillämpas.
(1) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 536/2014 av den 16 april 2014 om kliniska prövningar av humanläkemedel och om upphävande av direktiv 2001/20/EG (EUT L 158, 27.5.2014, s. 1).
688
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/235 |
SV | |||
|
|
|
|
Artikel 71
Väsentliga ändringar av prestandastudier
1.Om en sponsor har för avsikt att införa ändringar i en prestandastudie som sannolikt väsentligen kommer att påverka försökspersonernas säkerhet, hälsa eller rättigheter eller tillförlitligheten eller robustheten hos de data som genereras vid studien, ska sponsorn via det elektroniska system som avses i artikel 69 inom en vecka till den eller de berörda medlemsstater där prestandastudien utförs eller ska utföras anmäla skälen till ändringarna och ändringarnas art. Sponsorn ska i anmälan inkludera en uppdaterad version av den relevanta dokumentationen enligt bilaga XIV. Ändringarna av den relevanta dokumentationen ska vara tydligt identifierbara.
2.Medlemsstaten ska bedöma alla väsentliga ändringar av prestandastudien i enlighet med det förfarande som anges i artikel 67.
3.Sponsorn får genomföra de ändringar som avses i punkt 1 tidigast 38 dagar efter den anmälan som avses i punkt 1, om inte
a)den medlemsstat där prestandastudien utförs eller ska utföras har underrättat sponsorn om sitt avslag på de grunder som anges i artikel 67.4 eller med hänsyn till folkhälsan, försökspersonernas och användarnas säkerhet eller hälsa, eller den allmänna ordningen, eller
b)etikkommittén i den medlemsstaten har avgett ett negativt yttrande avseende den väsentliga ändringen av prestandastudien, som i enlighet med nationell rätt gäller för hela den medlemsstaten.
4.Den eller de berörda medlemsstaterna får förlänga den period som avses i punkt 3 med ytterligare sju dagar för att samråda med experter.
Artikel 72
Korrigerande åtgärder som ska vidtas av medlemsstaterna och informationsutbyte mellan
medlemsstaterna om prestandastudier
1.Om en medlemsstat där en prestandastudie utförs eller ska utföras på motiverade grunder anser att kraven i denna förordning inte längre uppfylls, får den minst vidta någon av följande åtgärder på sitt territorium:
a)Återkalla tillståndet för prestandastudien.
b)Tillfälligt avbryta eller avsluta prestandastudien.
c)Kräva att sponsorn ändrar någon aspekt av prestandastudien.
2.Innan den berörda medlemsstaten vidtar någon av de åtgärder som avses i punkt 1 ska den, utom i de fall då omedelbara åtgärder krävs, begära ett yttrande från sponsorn eller prövaren eller båda. Detta yttrande ska lämnas inom sju dagar.
3.Om en medlemsstat har vidtagit en åtgärd som avses i punkt 1 i denna artikel eller avslagit en ansökan om en prestandastudie eller av sponsorn fått veta att en prestandastudie av säkerhetsskäl avslutats i förtid, ska medlemsstaten i fråga underrätta samtliga medlemsstater och kommissionen om detta beslut och skälen till detta via det elektroniska system som avses i artikel 69.
4.Om sponsorn drar tillbaka en ansökan innan medlemsstaten har fattat något beslut ska denna information göras tillgänglig via det elektroniska system som avses i artikel 69 för alla medlemsstater och för kommissionen.
Artikel 73
Information från sponsorn när en prestandastudie avslutas eller avbryts tillfälligt eller avslutas
iförtid
1.Om sponsorn tillfälligt har avbrutit en prestandastudie eller har avslutat den i förtid, ska sponsorn inom 15 dagar, via det elektroniska systemet i artikel 69, med angivande av en motivering meddela den medlemsstat där prestandastudien tillfälligt avbröts eller avslutades i förtid om detta. Om sponsorn av säkerhetsskäl tillfälligt har avbrutit prestandastudien eller avslutat den i förtid, ska sponsorn informera samtliga medlemsstater där prestandastudien utförs om detta inom 24 timmar.
689
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/236 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
2.Tidpunkten för en prestandastudies avslutande ska anses sammanfalla med den sista försökspersonens sista besök, såvida inte en annan tidpunkt för avslutandet fastställs i prestandastudieplanen.
3.Sponsorn ska till varje medlemsstat där en prestandastudie utfördes anmäla att prestandastudien har avslutats i den medlemsstaten. Anmälan ska ske senast 15 dagar efter det att den prestandastudie som rör medlemsstaten har avslutats
iden medlemsstaten.
4.Om en studie utförs i mer än en medlemsstat, ska sponsorn till samtliga medlemsstater där prestandastudien utfördes anmäla att prestandastudien har avslutats i samtliga medlemsstater. Anmälan ska göras senast 15 dagar efter att prestandastudien avslutats.
5.Oavsett resultatet av prestandastudien ska sponsorn, inom ett år efter det att en prestandastudie har avslutats eller senast tre månader efter det att den har avslutats i förtid eller tillfälligt avbrutits, till de medlemsstater där en prestandastudie utfördes lämna en rapport om prestandastudien enligt i del A avsnitt 2.3.3 i bilaga XIII.
Rapporten för en prestandastudie ska åtföljas av en sammanfattning som är framställd på ett sådant sätt att den är lättfattlig för den avsedda användaren. Såväl rapporten som sammanfattningen ska lämnas av sponsorn via det elektroniska system som avses i artikel 69.
Om det av vetenskapliga skäl inte är möjligt att lämna in prestandastudierapporten inom ett år efter det att prestandastudien avslutades, ska den lämnas in så snart den är tillgänglig. I detta fall ska det i den kliniska prestandas tudieplan som avses i avsnitt 2.3.2 i del A i bilaga XIII anges när resultaten av prestandastudien kommer att finnas tillgängliga tillsammans med en motivering.
6.Kommissionen ska utfärda riktlinjer avseende sammanfattningen av prestandastudierapportens innehåll och struktur.
Dessutom får kommissionen utfärda riktlinjer för formatering och delning av rådata, i fall då sponsorn beslutar att på frivillig basis dela med sig av rådata. Befintliga riktlinjer för delning av rådata i samband med prestandastudier får utgöra en grund för sådana riktlinjer och får, när så är möjligt, anpassas.
7.Sammanfattningen och prestandastudierapporten enligt punkt 5 i denna artikel ska göras allmänt tillgängliga via det elektroniska system som avses i artikel 69 senast då produkten registreras i enlighet med artikel 26 och innan den släpps ut på marknaden. Om prestandastudien avslutas i förtid eller tillfälligt avbryts ska sammanfattningen och rapporten göras allmänt tillgängliga omedelbart efter inlämning.
Om produkten inte registreras i enlighet med artikel 26 inom ett år efter det att sammanfattningen och prestandastudier apporten har lagts in i det elektroniska systemet enligt punkt 5 i denna artikel ska dessa göras allmänt tillgängliga vid den tidpunkten.
Artikel 74
Samordnat bedömningsförfarande för prestandastudier
1.Sponsorn för en prestandastudie som ska genomföras i mer än en medlemsstat får med avseende på tillämpningen av artikel 66, via det elektroniska system som avses i artikel 69, lämna in en enda ansökan som när den tagits emot översänds elektroniskt till samtliga medlemsstater där prestandastudien ska utföras.
2.Sponsorn ska i denna enda ansökan som avses i punkt 1 föreslå att en av de medlemsstater där prestandastudien ska utföras agerar som samordnande medlemsstat. De medlemsstater där prestandastudien ska utföras ska senast sex dagar efter det att ansökan lämnats in enas om att en av dem ska ta på sig rollen som samordnande medlemsstat. Om de inte kommer överens om en samordnande medlemsstat, ska den samordnande medlemsstat som sponsorn föreslagit ta på sig denna roll.
3.Under ledning av den samordnande medlemsstaten enligt punkt 2 ska de berörda medlemsstaterna samordna sin bedömning av ansökan, särskilt av den dokumentation som avses i kapitel I i bilaga XIV.
Huruvida den dokumentation som avses i avsnitten 1.13, 4.2, 4.3 och 4.4 i kapitel I i bilaga XIV samt avsnitt 2.3.2 c i del A i bilaga XIII är fullständig ska dock bedömas separat av varje berörd medlemsstat i enlighet med artikel 66.1–66.5.
690
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/237 |
SV | |||
|
|
|
|
4.Med avseende på annan dokumentation än den som avses i punkt 3 andra stycket ska den samordnande medlemsstaten
a)senast sex dagar efter det att den enda ansökan mottagits underrätta sponsorn om att den är samordnande medlemsstat (nedan kallad underrättelsedagen),
b)vid valideringen av ansökan beakta alla överväganden som en berörd medlemsstat har lagt fram inom sju dagar från underrättelsedagen,
c)senast tio dagar efter underrättelsedagen bedöma huruvida prestandastudien omfattas av denna förordning och huruvida ansökan är fullständig, och ska underrätta sponsorn i enlighet med detta; artikel 66.1 och 66.3–66.5 ska gälla för den samordnande medlemsstatens bedömning i detta avseende,
d)ange resultaten av sin bedömning i ett utkast till bedömningsrapport, som senast 26 dagar efter valideringsdatumet ska överlämnas till de berörda medlemsstaterna; senast dag 38 efter valideringsdatumet ska övriga berörda medlemsstater överlämna sina kommentarer och förslag angående utkastet till bedömningsrapport och den underliggande ansökan till den samordnande medlemsstaten, som vederbörligen ska beakta dessa kommentarer och förslag vid färdigställandet av den slutliga bedömningsrapporten, som inom 45 dagar efter valideringsdatumet ska överlämnas till sponsorn och övriga berörda medlemsstater.
Den slutliga bedömningsrapporten ska beaktas av samtliga berörda medlemsstater när de fattar beslut om sponsorns ansökan i enlighet med artikel 66.7.
5.För bedömningen av den dokumentation som avses i punkt 3 andra stycket, får varje berörd medlemsstat vid ett enda tillfälle begära att sponsorn lämnar kompletterande information. Sponsorn ska lämna den begärda kompletterande informationen inom den period som den berörda medlemsstaten fastställt, vilken inte får överskrida 12 dagar från det att begäran mottogs. Den sista tidsfrist som avses i punkt 4 d ska upphöra att löpa från och med den dag då begäran lämnades fram till dess att den kompletterande informationen har mottagits.
6.För produkter i klasserna C och D får den samordnande medlemsstaten också förlänga de perioder som avses i punkt 4 med ytterligare 50 dagar för samråd med experter.
7.Kommissionen får genom genomförandeakter ytterligare specificera vilka förfaranden och tidsramar för samordnade bedömningar som de berörda medlemsstaterna ska beakta när de fattar beslut om anmälan av sponsorns ansökan. Sådana genomförandeakter kan också upprätta förfaranden och tidsramar för en samordnad bedömning i fråga om väsentliga ändringar enligt punkt 12 i denna artikel och rapportering av negativa händelser enligt artikel 76.4 och när det gäller prestandastudier av produkter för behandlingsvägledande diagnostik, där läkemedlen samtidigt är föremål för en samordnad bedömning av en klinisk prövning enligt förordning (EU) nr 536/2014. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 107.3.
8.Om den samordnande medlemsstatens slutsats gällande de delar som är föremål för samordnad bedömning är att prestandastudien är godtagbar eller att den är godtagbar under förutsättning att särskilda villkor uppfylls, ska denna slutsats betraktas som samtliga berörda medlemsstaters slutsats.
Trots vad som sägs i första stycket får en berörd medlemsstat endast invända mot den samordnande medlemsstatens slutsats gällande de delar som är föremål för samordnad bedömning på någon av följande grunder:
a)Om den anser att deltagande i prestandastudien skulle leda till att en försöksperson får sämre behandling än den personen skulle få om man följt normal klinisk praxis i den berörda medlemsstaten.
b)Vid överträdelse av nationell rätt.
c) Överväganden avseende försökspersonernas säkerhet och tillförlitligheten och robusthet hos data som lämnats i enlighet med punkt 4 d.
Om en av de berörda medlemsstaterna på grundval av andra stycket i denna punkt motsätter sig slutsatsen, ska den via det elektroniska system som avses i artikel 69 meddela kommissionen, alla de andra berörda medlemsstaterna och sponsorn sina invändningar, tillsammans med en detaljerad motivering.
9.Om den samordnande medlemsstatens slutsats gällande de delar som är föremål för samordnad bedömning är att den kliniska prövningen inte är godtagbar, ska denna slutsats betraktas som alla berörda medlemsstaters slutsats.
691
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/238 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
10.En berörd medlemsstat ska avslå ansökan om tillstånd för en prestandastudie om den invänder mot den samordnande medlemsstatens slutsats på någon av de grunder som avses i punkt 8 andra stycket eller om den av vederbörligen motiverade skäl anser att de aspekter som tas upp i avsnitten 1.13, 4.2, 4.3 och 4.4 i kapitel I i bilaga XIV inte är uppfyllda, eller om en etikkommitté har avgett ett negativt yttrande avseende prestandastudien, som i enlighet med nationell rätt gäller i hela den medlemsstaten. Medlemsstaten i fråga ska tillhandahålla ett överklagandeförfarande för ett sådant avslagsbeslut.
11.Varje berörd medlemsstat ska via det elektroniska system som avses i artikel 69 underrätta sponsorn om huruvida prestandastudien har beviljats tillstånd, om den har beviljats tillstånd på vissa villkor eller om ansökan om tillstånd har avslagits. Underrättelsen ska ske genom ett enda beslut inom fem dagar från den samordnande medlemsstatens översändande enligt punkt 4 d i denna artikel av den slutliga bedömningsrapporten. Ett tillstånd för en prestandastudie som beviljas på vissa villkor får de villkoren endast vara sådana att de som på grund av sin art inte kan uppfyllas vid tidpunkten för tillståndsbeslutet.
12.Väsentliga ändringar enligt artikel 71 ska anmälas till de berörda medlemsstaterna via det elektroniska system som avses i artikel 69. Alla bedömningar av om det finns skäl till invändningar som avses i punkt 8 andra stycket
idenna artikel ska utföras under ledning av den samordnande medlemsstaten, utom för väsentliga ändringar av avsnitten 1.13, 4.2, 4.3 och 4.4 i kapitel I i bilaga XIV och avsnitt 2.3.2 c i del A i bilaga XIII, som varje berörd medlemsstat ska bedöma separat.
13.Kommissionen ska tillhandahålla administrativt stöd till den samordnande medlemsstaten då denna utför sina uppgifter enligt detta kapitel.
14.Förfarandet i denna artikel ska fram till och med den 27 maj 2029 endast tillämpas av de medlemsstater där den kliniska prövningen ska göras och som har samtyckt till det. Efter den 27 maj 2029 ska alla medlemsstater vara skyldiga att tillämpa det förfarandet.
Artikel 75
Översyn av det samordnade bedömningsförfarandet
Senast den 27 maj 2028 ska kommissionen lägga fram en rapport om erfarenheterna från tillämpningen av artikel 74 för Europaparlamentet och rådet och vid behov föreslå en översyn av artiklarna 74.14 och 113.3 g.
Artikel 76
Registrering och rapportering av negativa händelser som inträffar under prestandastudier
1.Sponsorerna ska fullt ut registrera alla fall av följande:
a)En negativ händelse av en typ som i prestandastudieplanen konstaterats vara avgörande för utvärderingen av resultaten av prestandastudien.
b)En allvarlig negativ händelse.
c)Ett produktfel som kunde ha lett till en allvarlig negativ händelse om inte lämpliga åtgärder hade vidtagits, om inte en intervention hade ägt rum eller om omständigheterna hade varit mindre gynnsamma.
d)Nytillkommen information i samband med någon av de händelser som avses i leden a–c.
2.Sponsorn ska via det elektroniska system som avses i artikel 69 och utan dröjsmål rapportera alla fall av följande till alla medlemsstater där en prestandastudie utförs:
a)En allvarlig negativ händelse som har ett orsakssamband med produkten, jämförelseprodukten eller förfarandet för studien eller där det rimligen kan finnas ett sådant orsakssamband.
b)Ett produktfel som kunde ha lett till en allvarlig negativ händelse om inte lämpliga åtgärder hade vidtagits, om inte en intervention hade ägt rum eller om omständigheterna hade varit mindre gynnsamma.
c)Nytillkommen information i samband med någon av de händelser som avses i leden a och b.
692
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/239 |
SV | |||
|
|
|
|
Tidsfristen för rapportering ska bero på hur allvarlig händelsen är. För att säkerställa snabb rapportering får sponsorn vid behov lämna in en preliminär, ofullständig rapport som sedan följs upp av en fullständig rapport.
Sponsorn ska på begäran av en medlemsstat där prestandastudien utförs tillhandahålla all information som avses i punkt 1.
3.Sponsorn ska via det elektroniska system som avses i artikel 69 också underrätta de medlemsstater där en prestandastudie utförs om någon av de händelser som avses i punkt 2 i denna artikel har inträffat i tredjeländer där en prestandastudie utförs i enlighet med samma kliniska prestandastudieplan som den som gäller för en prestandastudie som omfattas av denna förordning.
4.Vid en prestandastudie för vilken sponsorn har gjort en enda ansökan i enlighet med artikel 74 ska sponsorn rapportera alla händelser som avses i punkt 2 i den här artikeln via det elektroniska system som avses i artikel 69. När rapporten har mottagits ska den översändas elektroniskt till alla medlemsstater där prestandastudien utförs.
Under ledning av den samordnande medlemsstat som avses i artikel 74.2 ska medlemsstaterna samordna sin bedömning av allvarliga negativa händelser och produktfel för att avgöra om man ska ändra, tillfälligt avbryta eller avsluta prestandastudien eller om man ska återkalla tillståndet för prestandastudien.
Denna punkt påverkar inte de andra medlemsstaternas rätt att göra en egen utvärdering och anta åtgärder i enlighet med denna förordning av hänsyn till folkhälsan och patienternas säkerhet. Den samordnande medlemsstaten och kommissionen ska hållas underrättade om resultatet av en sådan utvärdering och antagandet av sådana åtgärder.
5.Vid sådana studier för prestandauppföljning av produkter som släppts ut på marknaden som avses i artikel 70.1 ska bestämmelserna om säkerhetsövervakning i artiklarna 82–85 och de genomförandeakter som antagits i enlighet med artikel 86 tillämpas i stället för den här artikeln.
6.Trots vad som sägs i punkt 5 ska denna artikel tillämpas om ett orsakssamband har fastställts mellan den allvarliga negativa händelsen och den föregående prestandastudien.
Artikel 77
Genomförandeakter
Kommissionen får genom genomförandeakter fastställa de närmare bestämmelser och förfaranden som krävs för att genomföra detta kapitel i fråga om följande:
a)Enhetliga elektroniska formulär för ansökan om prestandastudier och bedömning av dessa enligt artiklarna 66 och 74, med beaktande av specifika produktkategorier eller produktgrupper.
b)Funktionssättet för det elektroniska system som avses i artikel 69.
c)Enhetliga elektroniska formulär för anmälan av studier för prestandauppföljning av produkter som släppts ut på marknaden enligt artikel 70.1 och av väsentliga ändringar enligt artikel 71.
d)Informationsutbyte mellan medlemsstaterna enligt artikel 72.
e)Enhetliga elektroniska formulär för rapportering av allvarliga negativa händelser och produktfel enligt artikel 76.
f)Tidsfrister för rapportering av allvarliga negativa händelser och produktfel, med beaktande av allvarlighetsgraden hos den händelse som ska rapporteras enligt artikel 76.
g)Enhetlig tillämpning av kraven för klinisk evidens/kliniska data som behövs för att visa att de allmänna säkerhets- och prestandakraven i bilaga I är uppfyllda.
De genomförandeakter som avses i första stycket ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 107.3.
693
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/240 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
KAPITEL VII
ÖVERVAKNING AV PRODUKTER SOM SLÄPPTS UT PÅ MARKNADEN, SÄKERHETSÖVERVAKNING OCH
MARKNADSKONTROLL
Avsnitt 1
Övervakning av produkter som släppts ut på marknaden
Artikel 78
Tillverkarens system för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden
1.Tillverkare ska för varje produkt, på ett sätt som står i proportion till riskklassen och enligt vad som är lämpligt för produkttypen, planera, upprätta, dokumentera, genomföra, underhålla och uppdatera ett system för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden. Systemet ska vara en integrerad del av tillverkarens kvalitetsledningssystem enligt artikel 10.8.
2.Systemet för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden ska lämpa sig för aktiv och systematisk insamling, registrering och analys av relevanta uppgifter om en produkts kvalitet, prestanda och säkerhet under hela dess livslängd, och för att man ska kunna dra nödvändiga slutsatser och fastställa, genomföra och övervaka förebyggande och korrigerande åtgärder.
3.De uppgifter som samlas in med hjälp av tillverkarens system för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden ska framför allt användas för att
a)uppdatera nytta/riskbestämningen och riskhanteringen enligt kapitel I i bilaga I,
b)uppdatera konstruktions- och tillverkningsinformationen, bruksanvisningen och märkningen,
c)uppdatera utvärderingen av prestanda,
d)uppdatera den sammanfattning av säkerhet och prestanda som avses i artikel 29,
e)fastställa behovet av förebyggande eller korrigerande åtgärder eller korrigerande säkerhetsåtgärder på marknaden,
f)identifiera möjligheter att förbättra produktens användbarhet, prestanda och säkerhet,
g)när så är relevant, bidra till övervakning av andra produkter som släppts ut på marknaden, och
h)upptäcka och rapportera om trender i enlighet med artikel 83.
Den tekniska dokumentationen ska uppdateras i enlighet med detta.
4.Om övervakningen av produkter som släppts ut på marknaden visar att det behövs förebyggande eller korrigerande åtgärder, eller både och, ska tillverkaren vidta lämpliga åtgärder och informera de berörda behöriga myndigheterna och i tillämpliga fall det anmälda organet om detta. Om ett allvarligt tillbud konstateras eller om det vidtas en korrigerande säkerhetsåtgärd på marknaden ska detta rapporteras i enlighet med artikel 82.
Artikel 79
Plan för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden
Det system för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden som avses i artikel 78 ska baseras på en plan för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden, för vilken kraven anges i avsnitt 1 i bilaga III. Planen för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden ska ingå i den tekniska dokumentationen enligt bilaga II.
Artikel 80
Rapport avseende övervakning av produkter som släppts ut på marknaden
Tillverkare av produkter i klasserna A och B ska utarbeta en rapport avseende övervakning av produkter som släppts ut på marknaden, som sammanfattar resultaten och slutsatserna av analyserna av de uppgifter som samlats in som ett resultat av den plan för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden som avses i artikel 79 samt anger skälen till och ger en beskrivning av eventuella vidtagna förebyggande och korrigerande åtgärder. Rapporten ska uppdateras vid behov och på begäran göras tillgänglig för det anmälda organet och den behöriga myndigheten.
694
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/241 |
SV | |||
|
|
|
|
Artikel 81
Periodisk säkerhetsrapport
1.Tillverkare av produkter i klasserna C och D ska per produkt och om relevant per produktkategori eller produktgrupp utarbeta en periodisk säkerhetsrapport som sammanfattar resultaten och slutsatserna av analyserna av de uppgifter som samlats in som ett resultat av planen för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden enligt artikel 79 samt anger skälen till och ger en beskrivning av eventuella vidtagna förebyggande och korrigerande åtgärder. Under den berörda produktens hela livslängd ska denna periodiska säkerhetsrapport ange
a)slutsatserna av nytta/riskbestämningen,
b)de huvudsakliga resultaten av utvärderingsrapporten om prestandauppföljning av produkter som släppts ut på marknaden, och
c)produktens försäljningsvolym och en uppskattning av storleken på eller andra kännetecken avseende den population som använder produkten samt om möjligt produktens användningsfrekvens.
Tillverkare av produkter i klasserna C och D ska uppdatera den periodiska säkerhetsrapporten, dock minst en gång om året. Den ska ingå i den tekniska dokumentationen enligt bilagorna II och III.
2.För produkter i klass D ska tillverkarna via det elektroniska system som avses i artikel 87 lämna in periodiska säkerhetsrapporter till det anmälda organ som deltar i bedömningen av överensstämmelse av sådana produkter enligt artikel 48. Det anmälda organet ska granska rapporten och i det elektroniska systemet registrera sin utvärdering med uppgift om eventuella åtgärder som vidtagits. Dessa periodiska säkerhetsrapporter och det anmälda organets utvärdering ska göras tillgängliga för behöriga myndigheter via det elektroniska systemet.
3.För andra produkter i klass C ska tillverkarna göra periodiska säkerhetsrapporter tillgängliga för det anmälda organ som deltar i bedömningen av överensstämmelse och, på begäran, för behöriga myndigheter.
Avsnitt 2
Säkerhetsöver vakning
Artikel 82
Rapportering av allvarliga tillbud och korrigerande säkerhetsåtgärder på marknaden
1.Tillverkare av produkter som tillhandahålls på unionsmarknaden, utom produkter avsedda för prestandastudie, ska rapportera följande till de relevanta behöriga myndigheterna i enlighet med artikel 87.5 och 87.7:
a)Allvarliga tillbud med produkter som tillhandahålls på unionsmarknaden, utom förväntade felaktiga resultat som tydligt dokumenteras och kvantifieras i produktinformationen och i den tekniska dokumentationen och är föremål för trendrapportering i enlighet med artikel 83.
b)Korrigerande säkerhetsåtgärder på marknaden i fråga om produkter som tillhandahålls på unionsmarknaden, även korrigerande säkerhetsåtgärder på marknaden i ett tredjeland i fråga om en produkt som också lagligen tillhandahålls
på unionsmarknaden, om den korrigerande säkerhetsåtgärden inte bara gäller den produkt som tillhandahålls i tredjelandet.
De rapporter som avses i första stycket ska lämnas in via det elektroniska system som avses i artikel 87.
2.Tidsfristen för den rapportering som avses i punkt 1 ska som en allmän regel bero på hur allvarligt tillbudet är.
3.Tillverkarna ska rapportera alla allvarliga tillbud enligt led a omedelbart efter det att de har fastställt orsakssambandet mellan tillbudet och sina produkter eller att det rimligen kan finnas ett sådant orsakssamband, och senast 15 dagar efter det att de har fått kännedom om tillbudet.
4.Utan hinder av punkt 3 ska den rapport som avses i punkt 1 vid ett allvarligt hot mot folkhälsan tillhandahållas omedelbart, och senast två dagar efter det att tillverkaren har fått kännedom om hotet.
5.Utan hinder av punkt 3 ska rapporten vid inträffat dödsfall eller en oväntad och allvarlig försämring av hälsotillstånd tillhandahållas omedelbart efter det att tillverkaren har fastställt eller misstänkt ett orsakssamband mellan produkten och det allvarliga tillbudet, men senast tio dagar efter det att tillverkaren har fått kännedom om det allvarliga tillbudet.
695
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/242 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
6.För att säkerställa snabb rapportering får tillverkaren vid behov lämna in en ofullständig initialrapport som sedan följs upp av en fullständig rapport.
7.Om tillverkaren efter att ha fått kännedom om ett tillbud som eventuellt bör rapporteras fortfarande är osäker på om tillbudet verkligen ska rapporteras, ska denne icke desto mindre lämna in en rapport inom den angivna tidsramen i enlighet med punkterna 2–5.
8.Förutom i brådskande fall där en tillverkare omedelbart måste vidta korrigerande säkerhetsåtgärder på marknaden, ska tillverkaren utan onödigt dröjsmål rapportera den korrigerande säkerhetsåtgärd på marknaden som avses i punkt 1 b innan den vidtas.
9.För likartade allvarliga tillbud som inträffar med samma produkt eller produkttyp och där man har identifierat grundorsaken eller vidtagit en korrigerande säkerhetsåtgärd på marknaden eller om tillbuden är vanligt förekommande och väldokumenterade, får tillverkaren lämna regelbundna summeringsrapporter i stället för individuella rapporter om allvarliga tillbud, på villkor att den samordnande behöriga myndighet som avses i artikel 84.9, i samråd med de behöriga myndigheter som avses i artikel 87.8 a och b, har kommit överens med tillverkaren om format, innehåll och rapporter ingsintervall för den regelbundna summeringsrapporteringen. Om en enda behörig myndighet avses i artikel 87.8 a och b, får tillverkaren tillhandahålla regelbundna summeringsrapporter efter överenskommelse med denna behöriga myndighet.
10.Medlemsstaterna ska vidta lämpliga åtgärder såsom anordnande av riktade informationskampanjer för att uppmuntra och göra det möjligt för hälso- och sjukvårdspersonal, användare och patienter att rapportera till de behöriga myndigheterna om misstänkta allvarliga tillbud enligt punkt 1 a.
De behöriga myndigheterna ska centralt på nationell nivå registrera de rapporter som de får från hälso- och sjukvårds personal, användare och patienter.
11.Om en behörig myndighet av hälso- och sjukvårdspersonal, användare eller patienter får rapporter om sådana misstänkta allvarliga tillbud som avses i punkt 1 a ska den vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att den berörda produktens tillverkare utan dröjsmål underrättas om det misstänkta allvarliga tillbudet.
Om den berörda produktens tillverkare anser att tillbudet är ett allvarligt tillbud ska den i enlighet med punkterna 1–5 i denna artikel lämna en rapport om det allvarliga tillbudet till den behöriga myndigheten i den medlemsstat där det allvarliga tillbudet inträffade och vidta lämpliga uppföljningsåtgärder i enlighet med artikel 84.
Om tillverkaren av den berörda produkten anser att tillbudet inte är ett allvarligt tillbud eller att det ska behandlas som en ökning av de förväntade felaktiga resultat som ska omfattas av trendrapporteringen i enlighet med artikel 83, ska tillverkaren lämna en motivering. Om den behöriga myndigheten inte instämmer i slutsatserna i motiveringen, får den kräva att tillverkaren lämnar en rapport i enlighet med punkterna 1–5 i den här artikeln och kräva att tillverkaren säkerställer att lämpliga uppföljningsåtgärder vidtas i enlighet med artikel 84.
Artikel 83
Trendrapportering
1.Tillverkarna ska via det elektroniska system som avses i artikel 87 rapportera alla statistiskt signifikanta ökningar av frekvens eller allvarlighetsgrad i fråga om tillbud som inte är allvarliga tillbud som skulle kunna ha betydande inverkan på den analys av nytta/riskförhållandet som avses i avsnitten 1 och 5 i bilaga I och som har lett eller kan leda till oacceptabla risker för patienternas, användarnas eller andra personers hälsa eller säkerhet eller en signifikant ökning
av de förväntade felaktiga resultat som fastställts i jämförelse med produktens angivna prestanda som avses i avsnitt 9.1 a och b i bilaga I och som anges i den tekniska dokumentationen och produktinformationen.
Tillverkaren ska ange hur de tillbud som avses i första stycket ska hanteras samt vilken metod som ska användas för att fastställa en statistiskt signifikant ökning av dessa tillbuds frekvens eller allvarlighetsgrad eller ändrad prestanda samt observationsperioden i den plan för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden som avses i artikel 79.
696
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/243 |
SV | |||
|
|
|
|
2.De behöriga myndigheterna får göra egna bedömningar av de trendrapporter som avses i punkt 1 och begära att tillverkaren antar lämpliga åtgärder i enlighet med denna förordning för att säkerställa skyddet av folkhälsan och patientsäkerheten. Varje behörig myndighet ska informera kommissionen, de andra behöriga myndigheterna och det anmälda organ som utfärdat intyget om resultaten av en sådan bedömning och om att sådana åtgärder har antagits.
Artikel 84
Analys av allvarliga tillbud och korrigerande säkerhetsåtgärder på marknaden
1.Efter att ha rapporterat ett allvarligt tillbud i enlighet med artikel 82.1 ska tillverkaren utan dröjsmål utföra de nödvändiga undersökningarna med avseende på det allvarliga tillbudet och de berörda produkterna. Detta ska omfatta en riskbedömning av tillbudet och korrigerande säkerhetsåtgärder på marknaden, med lämpligt beaktande av de kriterier som anges i punkt 3 i den här artikeln.
Tillverkaren ska i samband med de undersökningar som avses i första stycket samarbeta med de berörda behöriga myndigheterna och i förekommande fall med det berörda anmälda organet och får inte utföra någon undersökning där produkten eller ett urval av den berörda satsen ändras på ett sätt som kan påverka senare utvärderingar av orsakerna till tillbudet, innan de behöriga myndigheterna har informerats om en sådan åtgärd.
2.Medlemsstaterna ska vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att alla upplysningar som de i enlighet med artikel 82 får om ett allvarligt tillbud som har inträffat på deras territorium eller en korrigerande säkerhetsåtgärd på marknaden som vidtas eller ska vidtas på deras territorium utvärderas centralt av deras behöriga myndighet, om möjligt tillsammans med tillverkaren och i förekommande fall med det berörda anmälda organet.
3.Inom ramen för den utvärdering som avses i punkt 2 ska den behöriga myndigheten utvärdera de risker som uppstår genom det rapporterade allvarliga tillbudet och utvärdera eventuella korrigerande säkerhetsåtgärder på marknaden, med beaktande av skyddet av folkhälsan och sådana kriterier som orsakssamband, detekterbarhet och sannolikhet för att problemet uppstår igen, användningsfrekvens för produkten, sannolikheten för direkta eller indirekta skador och hur allvarliga dessa skador är, produktens kliniska nytta, de avsedda och potentiella användarna samt den population som berörs. Den behöriga myndigheten ska också utvärdera om tillverkarens planerade eller vidtagna korrigerande säkerhetsåtgärd på marknaden är lämplig och om det behövs någon annan typ av korrigerande åtgärd och
iså fall vilken, särskilt med beaktande av principen om inbyggd säkerhet enligt bilaga I.
På den nationella behöriga myndighetens begäran ska tillverkarna tillhandahålla all dokumentation som behövs för riskbedömningen.
4.Den behöriga myndigheten ska övervaka tillverkarens undersökning av ett allvarligt tillbud. En behörig myndighet får vid behov ingripa i en tillverkares undersökning eller inleda en oberoende undersökning.
5.Tillverkaren ska via det elektroniska system som avses i artikel 87 till den behöriga myndigheten lämna en slutlig rapport i vilken den redogör för undersökningens resultat. Rapporten ska innehålla slutsatser och i förekommande fall ange korrigerande åtgärder som ska vidtas.
6.I fråga om behandlingsvägledande diagnostik ska den utvärderande behöriga myndighet eller den samordnande behöriga myndighet som avses i punkt 9 i denna artikel, beroende på om relevant behörig myndighet i den medlemsstat som godkände läkemedlen eller EMA rådfrågades av det anmälda organet i enlighet med de förfaranden som anges
iavsnitt 5.2 i bilaga IX och avsnitt 3.11 i bilaga X, underrätta denna nationella behöriga myndighet eller EMA, beroende på vad som är lämpligt.
7.Efter slutförd utvärdering i enlighet med punkt 3 i denna artikel ska den utvärderande behöriga myndigheten via det elektroniska system som avses i artikel 87 utan dröjsmål informera de andra behöriga myndigheterna om den korrigerande åtgärd som tillverkaren vidtagit, planerat eller ålagts att utföra för att minimera risken för upprepning av det allvarliga tillbudet, samt tillhandahålla information om de bakomliggande allvarliga tillbuden och resultatet av bedömningen.
697
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/244 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
8.Tillverkaren ska se till att information om den korrigerande säkerhetsåtgärd på marknaden som vidtagits utan dröjsmål lämnas till användarna av den berörda produkten genom ett säkerhetsmeddelande till marknaden. Säkerhets meddelandet till marknaden ska skrivas på ett eller flera officiella unionsspråk, vilka ska anges av den medlemsstat där den korrigerande säkerhetsåtgärden på marknaden vidtas. Utom i brådskande fall, ska utkastet till säkerhetsmeddelandet
till marknaden överlämnas till den utvärderande behöriga myndigheten eller, om det gäller sådana fall som avses i punkt 9, den samordnande behöriga myndigheten för att den ska kunna lämna synpunkter. Säkerhetsmeddelandet till marknaden ska ha samma innehåll i alla medlemsstater, om något annat inte är vederbörligen motiverat av situationen i den enskilda medlemsstaten.
Säkerhetsmeddelandet till marknaden ska möjliggöra en korrekt identifiering av den eller de berörda produkterna, särskilt genom att relevanta UDI inkluderas, och en korrekt identifiering, särskilt genom att ett Eudamed-registre ringsnummer (SRN) inkluderas, om ett sådant redan har utfärdats, av den tillverkare som har vidtagit den korrigerande säkerhetsåtgärden på marknaden. Säkerhetsmeddelandet till marknaden ska tydligt och utan att förringa risknivån ange skälen till den korrigerande säkerhetsåtgärden på marknaden med hänvisning till funktionsfel hos produkten och de risker som kan uppstå för patienter, användare eller andra människor samt klart och tydligt ange alla de åtgärder som användarna ska vidta.
Tillverkaren ska registrera säkerhetsmeddelandet till marknaden i det elektroniska system som avses i artikel 87, varigenom meddelandet ska göras tillgängligt för allmänheten.
9.De behöriga myndigheterna ska aktivt delta i ett förförande som ska samordna deras bedömningar enligt punkt 3 i följande fall:
a)Om det föreligger oro över ett särskilt, allvarligt tillbud eller en mängd allvarliga tillbud med samma produkt eller produkttyp från samma tillverkare i mer än en medlemsstat.
b)Om det ifrågasätts huruvida en av en tillverkare föreslagen korrigerande säkerhetsåtgärd på marknaden i mer än en medlemsstat är lämplig.
Det samordnade förfarandet ska omfatta följande:
—Vid behov utseende av en samordnande behörig myndighet i enskilda fall.
—Fastställande av den samordnade bedömningsprocessen, inklusive den samordnande behöriga myndighetens uppgifter och ansvarsområden samt medverkan av andra berörda myndigheter.
Om inte annat har avtalats mellan de behöriga myndigheterna, ska den samordnande behöriga myndigheten vara den behöriga myndigheten i den medlemsstat där tillverkaren har sitt säte.
Den samordnande behöriga myndigheten ska via det elektroniska system som avses i artikel 87 informera tillverkaren, övriga behöriga myndigheter och kommissionen om att den har tagit på sig rollen som samordnande myndighet.
10.Utseendet av en samordnande behörig myndighet ska inte påverka de andra behöriga myndigheternas rätt att göra en egen bedömning och anta åtgärder i enlighet med denna förordning av hänsyn till folkhälsan och patienternas säkerhet. Den samordnande behöriga myndigheten och kommissionen ska hållas underrättade om resultatet av en sådan bedömning och antagandet av sådana åtgärder.
11.Kommissionen ska lämna administrativt stöd till den samordnande behöriga myndigheten då denna utför sina uppgifter enligt detta kapitel.
Artikel 85
Analys av säkerhetsövervakningsdata
Kommissionen ska i samarbete med medlemsstaterna införa system och förfaranden för att aktivt övervaka de uppgifter som finns tillgängliga i det elektroniska system som avses i artikel 87, i syfte att i dessa uppgifter identifiera trender, mönster eller signaler som kan avslöja nya risker eller säkerhetsproblem.
Om en tidigare okänd risk identifieras eller frekvensen för en förväntad risk väsentligt ändrar nytta/riskförhållandet i en negativ riktning, ska den behöriga myndigheten eller i förekommande fall den samordnande behöriga myndigheten informera tillverkaren eller i tillämpliga fall den auktoriserade representanten, som ska vidta nödvändiga korrigerande åtgärder.
698
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/245 |
SV | |||
|
|
|
|
Artikel 86
Genomförandeakter
Kommissionen får genom genomförandeakter och efter att ha hört samordningsgruppen för medicintekniska produkter anta de närmare bestämmelser och förfaranden som behövs för att genomföra artiklarna 80–85 och 87 i fråga om följande:
a)Klassificering av allvarliga tillbud och korrigerande säkerhetsåtgärder på marknaden avseende specifika produkter, produktkategorier eller produktgrupper.
b)Rapportering av allvarliga tillbud och korrigerande säkerhetsåtgärder på marknaden, säkerhetsmeddelanden till marknaden, tillhandahållande av regelbundna summeringsrapporter, rapporter avseende övervakning av produkter som släppts ut på marknaden, periodiska säkerhetsrapporter och trendrapporter från tillverkarna enligt artiklarna 80, 81, 82, 83 respektive 84.
c)Standardblanketter för elektronisk och icke-elektronisk rapportering med en minimiuppsättning uppgifter för hälso- och sjukvårdspersonalens, användarnas och patienternas rapportering av misstänkta allvarliga tillbud.
d)Tidsfrister för rapportering av korrigerande säkerhetsåtgärder på marknaden, tillverkarens tillhandahållande av regelbundna summeringsrapporter och trendrapporter, med beaktande av hur allvarligt det tillbud är som ska rapporteras enligt artikel 82.
e)Enhetliga formulär för det informationsutbyte mellan behöriga myndigheter som avses i artikel 84.
f)Förfaranden för utseende av en samordnande behörig myndighet, processen för samordnad utvärdering, inklusive den samordnande behöriga myndighetens uppgifter och ansvarsområden och medverkan av andra behöriga myndigheter i denna process.
De genomförandeakter som avses i första stycket ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 107.3.
Artikel 87
Elektroniskt system för säkerhetsövervakning och övervakning av produkter som släppts ut på
marknaden
1.Kommissionen ska i samarbete med medlemsstaterna upprätta och förvalta ett elektroniskt system för att samla in och behandla följande information:
a)Tillverkarnas rapporter om allvarliga tillbud och korrigerande säkerhetsåtgärder på marknaden enligt artiklarna 82.1 och 84.5.
b)Tillverkarnas regelbundna summeringsrapporter enligt artikel 82.9.
c)Tillverkarnas rapporter om trender enligt artikel 83.
d)Periodiska säkerhetsrapporter enligt artikel 81.
e)Tillverkarnas säkerhetsmeddelanden till marknaden enligt artikel 84.8.
f)Den information som ska utbytas mellan medlemsstaternas behöriga myndigheter och mellan dem och kommissionen i enlighet med artikel 84.7 och 84.9.
Det elektroniska systemet ska innehålla relevanta länkar till UDI-databasen.
2. Medlemsstaternas behöriga myndigheter och kommissionen ska få tillgång till den information som avses i punkt 1 i denna artikel via det elektroniska systemet. De anmälda organen ska också få tillgång till den informationen i den utsträckning den avser de produkter för vilka de har utfärdat ett intyg i enlighet med artikel 49.
3.Kommissionen ska se till att hälso- och sjukvårdspersonal och allmänheten har tillgång till det elektroniska system som avses i punkt 1 i lämplig omfattning.
4.På grundval av överenskommelser mellan kommissionen och behöriga myndigheter i tredjeländer eller internationella organisationer får kommissionen ge dessa behöriga myndigheter eller internationella organisationer tillgång till det elektroniska system som avses i punkt 1 i lämplig omfattning. Överenskommelserna ska bygga på
ömsesidighet och innehålla bestämmelser om konfidentialitet och dataskydd motsvarande dem som är tillämpliga i unionen.
699
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/246 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
5.Rapporterna om allvarliga tillbud enligt artikel 82.1 a ska omedelbart efter att de inkommit via det elektroniska system som avses i punkt 1 i den här artikeln automatiskt översändas till den behöriga myndigheten i den medlemsstat där tillbudet inträffade.
6.Trendrapporterna enligt artikel 83.1 ska omedelbart efter att de inkommit via det elektroniska system som avses i punkt 1 i den här artikeln automatiskt översändas till de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där tillbuden inträffade.
7.Rapporterna om korrigerande säkerhetsåtgärder på marknaden enligt artikel 82.1 b ska omedelbart efter att de inkommit via det elektroniska system som avses i punkt 1 i den här artikeln automatiskt översändas till de behöriga myndigheterna i följande medlemsstater:
a)Den medlemsstat där den korrigerande säkerhetsåtgärden på marknaden vidtas eller ska vidtas.
b)Den medlemsstat där tillverkaren har sitt säte.
8.De regelbundna summeringsrapporterna enligt artikel 82.9 ska omedelbart efter att de inkommit via det elektroniska system som avses i punkt 1 i den här artikeln automatiskt översändas till den behöriga myndigheten i
a)den eller de medlemsstater som deltar i samordningsförfarandet i enlighet med artikel 84.9 och som enades om den regelbundna summeringsrapporten,
b)den medlemsstat där tillverkaren har sitt säte.
9.Den information som avses i punkterna 5–8 i denna artikel ska omedelbart efter att den inkommit via det elektroniska system som avses i punkt 1 i denna artikel automatiskt översändas till det anmälda organ som har utfärdat intyget för den berörda produkten i enlighet med artikel 51.
Avsnitt 3
Marknadskontroll
Artikel 88
Marknadskontroll
1.De behöriga myndigheterna ska göra lämpliga kontroller av produkters egenskaper i fråga om överensstämmelse
och av deras prestanda, inbegripet om lämpligt en granskning av dokumentation och fysisk kontroll eller kontroll i laboratorium av ett ändamålsenligt urval av produkter. De behöriga myndigheterna ska särskilt beakta etablerade principer för riskbedömning och riskhantering, säkerhetsövervakningsdata och klagomål.
2.De behöriga myndigheterna ska utarbeta årliga kontrollplaner och anslå tillräckligt med materiella och mänskliga resurser med lämplig kompetens för att denna verksamhet ska kunna genomföras, med beaktande av det europeiska marknadskontrollprogram som utarbetats av samordningsgruppen för medicintekniska produkter enligt artikel 99 och lokala omständigheter.
3.För att kunna uppfylla de skyldigheter som avses i punkt 1
a)får de behöriga myndigheterna bland annat kräva att de ekonomiska aktörerna tillhandahåller sådan dokumentation och information som är nödvändig för att de ska kunna utöva sin verksamhet och, när detta är motiverat, tillhandahåller nödvändiga provexemplar av produkterna eller tillgång till produkterna kostnadsfritt, och
b)ska de behöriga myndigheterna utföra både anmälda och, om så är nödvändigt, oanmälda inspektioner av lokaler tillhörande ekonomiska aktörer och av leverantörers och/eller underleverantörers lokaler samt vid behov vid yrkesmässiga användares anläggningar.
4.De behöriga myndigheterna ska utarbeta en årlig sammanfattning av resultaten av sin kontrollverksamhet och göra den tillgänglig för andra behöriga myndigheter via det elektroniska system som avses i artikel 95.
5.De behöriga myndigheterna får beslagta, förstöra eller på annat sätt göra sådana produkter som utgör en oacceptabel risk eller förfalskade produkter obrukbara, om de anser att detta är nödvändigt för att skydda folkhälsan.
6.Efter varje inspektion som utförts för de ändamål som avses i punkt 1 ska den behöriga myndigheten utarbeta en rapport om inspektionens resultat avseende efterlevnad av de rättsliga och tekniska kraven i denna förordning. Rapporten ska ange om korrigerande åtgärder behöver vidtas.
700
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/247 |
SV | |||
|
|
|
|
7.Den behöriga myndighet som utfört inspektionen ska delge den ekonomiska aktören som varit föremål för inspektionen innehållet i den rapport som avses i punkt 6 i denna artikel. Innan den behöriga myndigheten antar den slutliga rapporten ska den ge den ekonomiska aktören tillfälle att lämna synpunkter. Denna slutliga inspektionsrapport ska läggas in i det elektroniska system som avses i artikel 95.
8.Medlemsstaterna ska se över sin marknadskontroll och bedöma hur den fungerar. Denna översyn och dessa bedömningar ska genomföras minst vart fjärde år och resultatet ska meddelas de övriga medlemsstaterna och kommissionen. Varje medlemsstat ska hålla en sammanfattning av resultaten tillgänglig för allmänheten via det elektroniska system som avses i artikel 95.
9.Medlemsstaternas behöriga myndigheter ska samordna sin marknadskontroll, samarbeta med varandra och dela med sig av resultaten av marknadskontrollen sinsemellan och till kommissionen för att sörja för en harmoniserad och hög nivå på marknadskontrollen i alla medlemsstater.
När så är lämpligt ska medlemsstaternas behöriga myndigheter komma överens om arbetsfördelning, gemensam marknadskontroll och specialisering.
10.Om mer än en myndighet ansvarar för marknadskontroll och yttre gränskontroll i en medlemsstat, ska dessa myndigheter samarbeta med varandra genom att sinsemellan dela med sig av information som är relevant för deras roll och uppgifter.
11. När så är lämpligt ska medlemsstaternas behöriga myndigheter samarbeta med de behöriga myndigheterna i tredjeländer i syfte att utbyta information och tekniskt stöd och främja aktiviteter som avser marknadskontroll.
Artikel 89
Utvärdering av produkter som misstänks utgöra en oacceptabel risk eller med annan misstänkt
bristande överensstämmelse
Om en medlemsstats behöriga myndigheter på grundval av data som erhållits genom säkerhetsövervakning eller marknadskontroll eller annan information har skäl att anta att en produkt
a)kan utgöra en oacceptabel risk för patienternas, användarnas eller andra människors hälsa eller säkerhet eller för andra aspekter av skyddet av folkhälsan, eller
b)på annat sätt inte uppfyller kraven i denna förordning,
ska de göra en utvärdering av den berörda produkten, omfattande alla de krav som fastställs i denna förordning och som avser riskerna med produkten eller annan bristande överensstämmelse.
De berörda ekonomiska aktörerna ska samarbeta med de behöriga myndigheterna.
Artikel 90
Förfaranden för att hantera produkter som utgör en oacceptabel risk för hälsa och säkerhet
1.Om de behöriga myndigheterna efter att ha gjort en sådan utvärdering som avses i artikel 89 konstaterar att en produkt utgör en oacceptabel risk för patienters, användares eller andra människors hälsa eller säkerhet eller för andra aspekter av skyddet av folkhälsan, ska de utan dröjsmål kräva att de berörda produkternas tillverkare, dennes auktoriserade representanter och alla andra berörda ekonomiska aktörer vidtar alla lämpliga och vederbörligen motiverade korrigerande åtgärder för att produkten ska uppfylla de krav i denna förordning som avser riskerna med produkten och för att, på ett sätt som står i proportion till riskens art, begränsa tillhandahållandet av produkten på marknaden, för att förena tillhandahållandet av produkten med vissa krav, för att dra tillbaka produkten från marknaden eller för att återkalla den inom en rimlig tid som tydligt angetts och som meddelats den berörda ekonomiska aktören.
2.De behöriga myndigheterna ska utan dröjsmål, via det elektroniska system som avses i artikel 95, underrätta kommissionen, de andra medlemsstaterna och, om ett intyg har utfärdats för den berörda produkten i enlighet med artikel 51, det anmälda organ som utfärdade intyget, om utredningsresultaten och om de åtgärder som de har ålagt de ekonomiska aktörerna att vidta.
701
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/248 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
3.De ekonomiska aktörer som avses i punkt 1 ska utan dröjsmål säkerställa att alla lämpliga korrigerande åtgärder vidtas i hela unionen i fråga om alla berörda produkter som de har tillhandahållit på marknaden.
4.Om den ekonomiska aktör som avses i punkt 1 inte vidtar lämpliga korrigerande åtgärder inom den tid som avses
ipunkt 1, ska de behöriga myndigheterna vidta alla lämpliga åtgärder för att förbjuda eller begränsa tillhandahållandet av produkten på sin nationella marknad, dra tillbaka produkten från den marknaden eller återkalla den.
De behöriga myndigheterna ska utan dröjsmål och via det elektroniska system som avses i artikel 95 underrätta kommissionen, de andra medlemsstaterna och det anmälda organ som avses i punkt 2 i den här artikeln om dessa åtgärder.
5.I den underrättelse som avses i punkt 4 ska alla tillgängliga uppgifter ingå, särskilt de uppgifter som krävs för att kunna identifiera och spåra den produkt som inte uppfyller kraven, dess ursprung, arten av och skälen till den bristande överensstämmelse som görs gällande och den risk produkten utgör, vilken typ av nationell åtgärd som vidtagits och dess varaktighet samt den berörda ekonomiska aktörens synpunkter.
6.Andra medlemsstater än den som inledde förfarandet ska utan dröjsmål, via det elektroniska system som avses
iartikel 95, informera kommissionen och de andra medlemsstaterna om relevanta kompletterande uppgifter som de har tillgång till med avseende på den berörda produktens bristande överensstämmelse med kraven och om eventuella åtgärder som de vidtagit rörande produkten.
Om de har invändningar mot den anmälda nationella åtgärden ska de utan dröjsmål meddela dessa invändningar till kommissionen och de andra medlemsstaterna via det elektroniska system som avses i artikel 95.
7.Om varken en medlemsstat eller kommissionen inom två månader efter mottagandet av den underrättelse som avses i punkt 4 har rest invändningar mot åtgärder som vidtagits av en medlemsstat, ska dessa åtgärder anses vara berättigade. I detta fall ska alla medlemsstater säkerställa att motsvarande begränsande åtgärder eller förbud, inklusive tillbakadragande, återkallelse eller begränsning av tillgängligheten för produkten på deras nationella marknad, utan dröjsmål vidtas avseende den berörda produkten.
Artikel 91
Förfarande för utvärdering av nationella åtgärder på unionsnivå
1.Om en medlemsstat inom två månader efter mottagandet av den anmälan som avses i artikel 90.4 har rest invändningar mot en åtgärd som vidtagits av en annan medlemsstat, eller om kommissionen anser att åtgärden strider mot unionsrätten, ska kommissionen, efter att ha hört de berörda behöriga myndigheterna och vid behov de berörda ekonomiska aktörerna, utvärdera den nationella åtgärden. På grundval av utvärderingsresultaten får kommissionen genom genomförandeakter besluta huruvida den nationella åtgärden är berättigad eller inte. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 107.3.
2.Om kommissionen anser att den nationella åtgärden är berättigad enligt punkt 1 i denna artikel ska artikel 90.7 andra stycket tillämpas. Om kommissionen anser att den nationella åtgärden är oberättigad ska den berörda medlemsstaten upphäva åtgärden.
Om kommissionen inte antar något beslut i enlighet med punkt 1 i denna artikel inom åtta månader efter mottagandet av den anmälan som avses i artikel 90.4, ska de nationella åtgärderna anses vara berättigade.
3.Om en medlemsstat eller kommissionen anser att den hälso- och säkerhetsrisk som en produkt utgör inte tillfreds ställande kan minskas genom åtgärder som den eller de berörda medlemsstaterna vidtar, får kommissionen på begäran av en medlemsstat eller på eget initiativ genom genomförandeakter vidta nödvändiga och vederbörligen motiverade åtgärder för att säkerställa skyddet av hälsa och säkerhet, inklusive åtgärder för att begränsa eller förbjuda utsläppande på marknaden och ibruktagande av den berörda produkten. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 107.3.
702
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/249 |
SV | |||
|
|
|
|
Artikel 92
Annan bristande överensstämmelse
1.Om en medlemsstats behöriga myndigheter efter att ha gjort en utvärdering i enlighet med artikel 89 konstaterar att en produkt inte uppfyller kraven i denna förordning men inte utgör en oacceptabel risk för patienternas, användarnas eller andra människors hälsa eller säkerhet eller för andra aspekter av skyddet av folkhälsan, ska de ålägga den berörda ekonomiska aktören att åtgärda den bristande överensstämmelsen inom en rimlig tid som ska anges tydligt och meddelas den berörda ekonomiska aktören och som står i proportion till den bristande överensstämmelsen.
2.Om den ekonomiska aktören inte åtgärdar den bristande överensstämmelsen inom den tid som avses i punkt 1 i denna artikel ska den berörda medlemsstaten utan dröjsmål vidta alla lämpliga åtgärder för att begränsa eller förbjuda tillhandahållandet av produkten på marknaden eller säkerställa att den återkallas eller dras tillbaka från marknaden. Medlemsstaten ska utan dröjsmål underrätta kommissionen och de andra medlemsstaterna om dessa åtgärder via det elektroniska system som avses i artikel 95.
3.För att säkerställa en enhetlig tillämpning av denna artikel får kommissionen genom genomförandeakter ange lämpliga åtgärder som ska vidtas av behöriga myndigheter för att hantera vissa typer av bristande överensstämmelse. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 107.3.
Artikel 93
Förebyggande hälsoskyddsåtgärder
1.Om en medlemsstat, efter att ha gjort en utvärdering som visar på en potentiell risk med en produkt eller en specifik produktkategori eller produktgrupp, anser att tillhandahållandet på marknaden eller ibruktagandet av en produkt eller en specifik produktkategori eller produktgrupp bör förbjudas, begränsas eller förenas med särskilda krav, eller att produkten, produktkategorin eller produktgruppen bör dras tillbaka från marknaden eller återkallas för att skydda patienternas, användarnas eller andra människors hälsa eller säkerhet eller med hänsyn till andra folkhälsoaspekter, får den medlemsstaten vidta alla nödvändiga och berättigade åtgärder.
2.Den medlemsstat som avses i punkt 1 ska omedelbart underrätta kommissionen och alla de andra medlemsstaterna samt ange skälen för sitt beslut via det elektroniska system som avses i artikel 95.
3.Kommissionen ska i samråd med samordningsgruppen för medicintekniska produkter och vid behov de berörda ekonomiska aktörerna bedöma de nationella åtgärder som vidtagits. Kommissionen får genom genomförandeakter besluta om de nationella åtgärderna är berättigade eller inte. Om kommissionen inte fattar något beslut inom sex månader från underrättelsen, ska de nationella åtgärderna anses vara berättigade. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 107.3.
4.Om den bedömning som avses i punkt 3 i denna artikel visar att tillhandahållandet på marknaden eller ibruktagandet av en produkt eller en specifik produktkategori eller produktgrupp bör förbjudas, begränsas eller förenas med särskilda krav eller att produkten, produktkategorin eller produktgruppen bör dras tillbaka från marknaden eller återkallas i alla medlemsstater för att skydda patienternas, användarnas eller andra människors hälsa eller säkerhet eller med hänsyn till andra folkhälsoaspekter, får kommissionen anta genomförandeakter för att vidta nödvändiga och vederbörligen motiverade åtgärder. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 107.3.
Artikel 94
God administrativ praxis
1.För alla åtgärder som medlemsstaternas behöriga myndigheter antar i enlighet med artiklarna 90–93 ska det anges exakt vad åtgärderna grundas på. Om en sådan åtgärd riktar sig till en specifik ekonomisk aktör ska den behöriga myndigheten utan dröjsmål underrätta den berörda ekonomiska aktören om den åtgärden, och ska samtidigt informera den ekonomiska aktören om vilka rättsmedel som står till förfogande enligt den berörda medlemsstatens lagstiftning eller administrativa praxis och vilka tidsfrister som gäller för sådana rättsmedel. Om åtgärderna är allmänt tillämpliga, ska de offentliggöras på lämpligt sätt.
703
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/250 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
2.Utom i de fall då det krävs omedelbara åtgärder vid oacceptabel risk för människors hälsa eller säkerhet ska den berörda ekonomiska aktören innan några åtgärder antas ges tillfälle att lägga fram sina synpunkter för den behöriga myndigheten inom en lämplig tidsfrist som anges tydligt.
Om åtgärder vidtagits utan att den ekonomiska aktören har fått möjlighet att lägga fram sina synpunkter enligt första stycket ska denne ges möjlighet att göra detta så snart som möjligt, och den vidtagna åtgärden ska ses över omedelbart därefter.
3.Alla åtgärder som antagits ska omedelbart upphävas eller ändras när den ekonomiska aktören har kunnat visa att den vidtagit effektiva korrigerande åtgärder och att produkten uppfyller kraven i denna förordning.
4.Om en åtgärd som antagits i enlighet med artiklarna 90–93 avser en produkt för vilken ett anmält organ deltagit i bedömningen av överensstämmelse, ska de behöriga myndigheterna via det elektroniska system som avses i artikel 95 underrätta det berörda anmälda organet och myndigheten med ansvar för det anmälda organet om den vidtagna åtgärden.
Artikel 95
Elektroniskt system för marknadskontroll
1.Kommissionen ska i samarbete med medlemsstaterna upprätta och förvalta ett elektroniskt system för att samla in och behandla följande information:
a)Sammanfattningar av resultaten av kontrollverksamheten enligt artikel 88.4.
b)Den slutliga inspektionsrapporten enligt artikel 88.7.
c)Information om produkter som utgör en oacceptabel risk för hälsa och säkerhet enligt artikel 90.2, 90.4 och 90.6.
d)Information om bristande överensstämmelse för produkter enligt artikel 92.2.
e)Information om förebyggande hälsoskyddsåtgärder enligt artikel 93.2.
f)Sammanfattningar av resultaten av medlemsstaternas översyner och bedömningar av marknadskontrollen enligt artikel 88.8.
2.Den information som avses i punkt 1 i denna artikel ska omedelbart översändas via det elektroniska systemet till alla berörda behöriga myndigheter och i tillämpliga fall till det anmälda organ som har utfärdat ett intyg för den berörda produkten i enlighet med artikel 51 och vara tillgänglig för medlemsstaterna och kommissionen.
3.Den information som utbyts medlemsstaterna emellan ska inte offentliggöras om detta kan skada marknads kontrollen och samarbetet mellan medlemsstaterna.
KAPITEL VIII
SAMARBETE MELLAN MEDLEMSSTATERNA, SAMORDNINGSGRUPPEN FÖR MEDICINTEKNISKA
PRODUKTER, EU:s REFERENSLABORATORIER OCH PRODUKTREGISTER
Artikel 96
Behöriga myndigheter
Medlemsstaterna ska utse en eller flera behöriga myndigheter som ska ansvara för genomförandet av denna förordning. Medlemsstaterna ska se till att deras myndigheter har de befogenheter, de resurser, den utrustning och de kunskaper som krävs för att myndigheterna ska kunna utföra sina uppgifter enligt denna förordning på rätt sätt. Medlemsstaterna ska meddela de behöriga myndigheternas namn och kontaktuppgifter till kommissionen, som ska offentliggöra en förteckning över behöriga myndigheter.
Artikel 97
Samarbete
1.Medlemsstaternas behöriga myndigheter ska samarbeta med varandra och med kommissionen. Kommissionen ska sörja för att det organiseras utbyte av information som krävs för en enhetlig tillämpning av denna förordning.
704
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/251 |
SV | |||
|
|
|
|
2.Medlemsstaterna ska om så är lämpligt och med stöd av kommissionen delta i internationella initiativ för att säkerställa samarbete mellan tillsynsmyndigheter på det medicintekniska området.
Artikel 98
Samordningsgruppen för medicintekniska produkter
Samordningsgruppen för medicintekniska produkter, vilken inrättas i enlighet med de villkor och bestämmelser som anges i artiklarna 103 och 107 i förordning (EU) 2017/745, ska med stöd av kommissionen i enlighet med artikel 104 i förordning (EU) 2017/745 utföra de uppgifter som den tilldelas genom den här förordningen samt genom förordning (EU) 2017/745.
Artikel 99
Uppgifter för samordningsgruppen för medicintekniska produkter
Inom ramen för denna förordning ska samordningsgruppen för medicintekniska produkter ha följande uppgifter:
a)Bidra till bedömningarna av ansökande organ för bedömning av överensstämmelse och anmälda organ i enlighet med bestämmelserna i kapitel IV.
b)På kommissionens begäran ge kommissionen råd i frågor som rör samordningsgruppen av anmälda organ som inrättats i enlighet med artikel 45.
c)Bidra till utarbetandet av vägledningar för att säkerställa ett effektivt och enhetligt genomförande av denna förordning, särskilt när det gäller utseende och övervakning av anmälda organ, tillämpning av de allmänna kraven på säkerhet och prestanda samt tillverkarnas prestandautvärderingar, de anmälda organens bedömning och säkerhets övervakning.
d)Bidra till att den kontinuerliga övervakningen av de tekniska framstegen och bedömningen av om de allmänna krav på säkerhet och prestanda som anges i den här förordningen och i förordning (EU) 2017/745 är adekvata för att säkerställa säkerhet och prestanda hos produkter och därigenom bidra till att påvisa behov av förändringar i bilaga I till den här förordningen.
e)Bidra till utarbetandet av produktstandarder och gemensamma specifikationer.
f)Bistå medlemsstaternas behöriga myndigheter vid samordning, särskilt när det gäller klassificering och fastställandet av produkters rättsliga status för produkter, prestandastudier, säkerhetsövervakning och marknadskontroll, inklusive utveckling och upprätthållande av ett ramverk för ett europeiskt marknadskontrollprogram med syfte att effektivisera och harmonisera marknadskontrollen i unionen i enlighet med artikel 88.
g)Ge råd, antingen på eget initiativ eller på begäran av kommissionen, vid bedömningen av frågor som rör genomförandet av denna förordning.
h)Bidra till enhetlig administrativ praxis i medlemsstaterna i fråga om produkter.
Artikel 100
Europeiska unionens referenslaboratorier
1.För specifika produkter eller en produktklass eller produktgrupp eller för specifika risker med en produktklass eller produktgrupp kan kommissionen genom genomförandeakter utse ett eller flera referenslaboratorier i Europeiska unionen (nedan kallade EU:s referenslaboratorier), som uppfyller kriterierna i punkt 4. Kommissionen får enbart utse EU- referenslaboratorier för vilka en medlemsstat eller kommissionens gemensamma forskningscentrum har lämnat in en ansökan.
2.EU:s referenslaboratorier ska, när så är lämpligt, ha följande uppgifter inom ramen för den verksamhet för vilken de utsetts:
a)Kontrollera att produkter i klass D uppfyller den av tillverkaren angivna prestandan och överensstämmer med de tillämpliga gemensamma specifikationerna, om sådana finns, eller med andra lösningar som tillverkaren valt för att säkerställa en nivå som åtminstone är likvärdig i fråga om säkerhet och prestanda, i enlighet med artikel 48.3 tredje stycket.
b)Genomföra lämpliga tester på prover av tillverkade produkter i klass D eller satser av produkter i klass D, i enlighet med avsnitt 4.12 i bilaga IX och avsnitt 5.1 i bilaga XI.
705
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/252 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
c)Tillhandahålla vetenskapligt och tekniskt stöd till kommissionen, samordningsgruppen för medicintekniska produkter, medlemsstaterna och de anmälda organen med avseende på genomförandet av denna förordning.
d)Tillhandahålla vetenskaplig rådgivning om den senaste tekniken för specifika produkter eller en produktklass eller produktgrupp.
e)Upprätta och förvalta ett nätverk av nationella referenslaboratorier efter samråd med de nationella myndigheterna och offentliggöra en förteckning över deltagande nationella referenslaboratorier och deras respektive uppgifter.
f)Bidra till att utveckla lämpliga provnings- och analysmetoder för bedömning av överensstämmelse och marknads kontroll.
g)I samarbete med anmälda organ utarbeta bästa praxis för bedömning av överensstämmelse.
h)Lägga fram rekommendationer om lämpliga referensmaterial och referensmätmetoder av högre metrologisk ordning.
i)Bidra till utvecklingen av gemensamma specifikationer och internationella standarder.
j)Lämna vetenskapliga yttranden på förfrågan från anmälda organ i enlighet med denna förordning och offentliggöra dem på elektronisk väg med beaktande av nationella bestämmelser om konfidentialitet.
3.På begäran av en medlemsstat får kommissionen också utse EU-referenslaboratorier om medlemsstaten önskar anlita sådana laboratorier för att kontrollera att produkter i klass C uppfyller den av tillverkaren angivna prestandan och överensstämmer med tillämpliga gemensamma specifikationer, om sådana finns, eller med andra lösningar som tillverkarna valt för att säkerställa en nivå som åtminstone är likvärdig i fråga om säkerhet och prestanda.
4.EU:s referenslaboratorier ska uppfylla följande kriterier:
a)De ska ha tillräckligt med personal med lämpliga kvalifikationer och tillräcklig kunskap om och erfarenhet av de medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik som de har utsetts för.
b)De ska förfoga över den utrustning och det referensmaterial som krävs för att utföra de uppgifter de har tilldelats.
c)De ska ha erforderlig kännedom om internationella standarder och bästa praxis.
d)De ska ha lämplig administrativ organisation och struktur.
e)De ska säkerställa att personalen respekterar konfidentialiteten i fråga om den information och de uppgifter som den erhåller under arbetet.
f)De ska handla i allmänhetens intresse och på ett oberoende sätt.
g)De ska säkerställa att deras personal inte har ekonomiska intressen eller andra intressen inom industrin för medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik som skulle kunna påverka deras opartiskhet, att den redovisar eventuella andra direkta och indirekta intressen som den har i industrin för medicintekniska produkter för in vitro- diagnostik och uppdaterar denna redovisning om omständigheterna ändras på ett relevant sätt.
5.EU:s referenslaboratorier ska skapa ett nätverk för att samordna och harmonisera sina arbetsmetoder vad gäller testning och bedömning. Denna testning och bedömning handlar om att
a)tillämpa samordnade metoder, förfaranden och processer,
b)enas om att använda samma referensmaterial och gemensamma prover och serokonversionspaneler,
c)fastställa gemensamma bedömnings- och tolkningskriterier,
d)använda gemensamma testprotokoll och bedöma testresultaten med hjälp av standardiserade och samordnade utvärderingsmetoder,
e)använda standardiserade och samordnade testrapporter,
f)utveckla, tillämpa och upprätthålla ett system för inbördes utvärdering,
g)regelbundet anordna kvalitetsbedömningstester (inbegripet ömsesidiga kontroller av testresultatens kvalitet och jämförbarhet),
706
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/253 |
SV | |||
|
|
|
|
h)komma överens om gemensamma riktlinjer, anvisningar, instruktioner om förfaranden eller standardiserade tillväg agångssätt,
i)samordna införandet av testmetoder för nya tekniker enligt nya eller ändrade gemensamma specifikationer,
j)ompröva den senaste tekniken på grundval av jämförbara testresultat eller genom vidare studier på begäran av en medlemsstat eller kommissionen.
6.EU:s referenslaboratorier kan beviljas ekonomiskt stöd från unionen.
Kommissionen kan genom genomförandeakter anta närmare bestämmelser och fastställa beloppet för det ekonomiska bidraget från unionen till EU:s referenslaboratorier, med beaktande av målen att skydda hälsa och säkerhet, stödja innovation och uppnå kostnadseffektivitet. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 107.3.
7.Om de anmälda organen eller medlemsstaterna begär vetenskapligt eller tekniskt bistånd eller ett vetenskapligt yttrande från ett av EU:s referenslaboratorier, kan de tvingas betala en avgift för att helt eller delvis täcka laboratoriets kostnader för att utföra det begärda arbetet, enligt fastställda och tydliga villkor.
8.Kommissionen ska genom genomförandeakter ange
a)detaljerade regler för att underlätta tillämpningen av punkt 2 i denna artikel och detaljerade regler för att säkerställa att de kriterier som avses i punkt 4 i denna artikel efterlevs, och
b)struktur och nivå för de avgifter enligt punkt 7 i denna artikel som EU:s referenslaboratorier kan ta ut för att lämna vetenskapliga yttranden på förfrågan från anmälda organ och medlemsstater i enlighet med denna förordning, med beaktande av målen att skydda människors hälsa och säkerhet, stödja innovation och uppnå kostnadseffektivitet.
Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 107.3.
9.Kommissionen ska, bl.a. genom besök på plats och revision, kontrollera att EU:s referenslaboratorier uppfyller kraven i denna förordning. Om dessa kontroller visar att ett av EU:s referenslaboratorier inte uppfyller kraven för det arbete som det har utsetts för, ska kommissionen vidta lämpliga åtgärder genom genomförandeakter, t.ex. begränsningar eller tillfällig eller slutgiltig återkallelse av utseendet.
10.Bestämmelserna i artikel 107.1 i förordning (EU) 2017/745 ska gälla för personalen vid EU:s referenslaboratorier.
Artikel 101
Produktregister och databanker
Kommissionen och medlemsstaterna ska vidta alla lämpliga åtgärder för att främja upprättandet av register och databanker för specifika produkttyper och fastställa gemensamma principer för insamling av jämförbara uppgifter. Dessa register och databanker ska bidra till en oberoende utvärdering av produkternas säkerhet och prestanda på lång sikt.
KAPITEL IX
KONFIDENTIALITET, DATASKYDD, FINANSIERING OCH SANKTIONER
Artikel 102
Konfidentialitet
1.Om inget annat föreskrivs i denna förordning och utan att det påverkar gällande nationella bestämmelser och praxis i medlemsstaterna rörande konfidentialitet ska alla parter som berörs av tillämpningen av denna förordning respektera konfidentialiteten när det gäller den information och de data som de får när de fullgör sina uppgifter, för att följande ska skyddas:
a)Personuppgifter i enlighet med artikel 103.
b)Fysiska eller juridiska personers affärshemligheter och företagshemligheter, inklusive immateriella rättigheter, när det inte föreligger ett allmänintresse av att uppgifterna utlämnas.
c)Ett effektivt genomförande av denna förordning, särskilt med avseende på inspektioner, utredningar eller revisioner.
707
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/254 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
2.Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 1 ska sådan information som på konfidentiell basis utbyts mellan behöriga myndigheter och mellan behöriga myndigheter och kommissionen inte lämnas ut utan föregående överenskommelse med den myndighet som lämnade informationen.
3.Punkterna 1 och 2 påverkar inte kommissionens, medlemsstaternas och de anmälda organens rättigheter och skyldigheter när det gäller att utbyta information och utfärda varningar och inte heller de berörda personernas straffrättsliga skyldighet att lämna information.
4.Kommissionen och medlemsstaterna får utbyta konfidentiell information med de tillsynsmyndigheter i tredjeländer med vilka de har slutit bilaterala eller multilaterala avtal om konfidentialitet.
Artikel 103
Uppgiftsskydd
1.Medlemsstaterna ska tillämpa direktiv 95/46/EG vid behandling av personuppgifter som utförs i medlemsstaterna i enlighet med denna förordning.
2. Förordning (EG) nr 45/2001 ska tillämpas vid behandling av personuppgifter som utförs av kommissionen i enlighet med den här förordningen.
Artikel 104
Uttag av avgifter
1.Denna förordning påverkar inte medlemsstaternas möjlighet att ta ut avgifter för de verksamheter som fastställs
idenna förordning, förutsatt att storleken på avgifterna fastställs på ett öppet sätt och i enlighet med principen om full kostnadstäckning.
2.Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen och de andra medlemsstaterna senast tre månader innan strukturen för och storleken på avgifterna ska antas. Information om strukturen för och storleken på avgifterna ska göras allmänt tillgänglig på begäran.
Artikel 105
Finansiering av verksamhet som rör utseende och övervakning av anmälda organ
Kostnaderna för verksamhet som hör samman med gemensam bedömning ska bäras av kommissionen. Kommissionen ska genom genomförandeakter fastställa omfattningen och strukturen för ersättningsgilla kostnader och andra nödvändiga genomförandebestämmelser. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 107.3.
Artikel 106
Sanktioner
Medlemsstaterna ska föreskriva sanktioner för överträdelser av bestämmelserna i denna förordning och ska vidta de åtgärder som krävs för att säkerställa att dessa sanktioner tillämpas. Sanktionerna ska vara effektiva, proportionella och avskräckande. Medlemsstaterna ska anmäla dessa bestämmelser till kommissionen senast den 25 februari 2022 och utan dröjsmål anmäla alla senare ändringar som påverkar dem.
KAPITEL X |
|
|
SLUTBESTÄMMELSER |
|
|
Artikel 107 |
|
|
Kommittéförfarande |
|
|
1. Kommissionen ska biträdas av den kommitté för medicintekniska | produkter, som inrättats | genom artikel 114 |
i förordning (EU) 2017/745. Denna kommitté ska vara en kommitté | i den mening som avses | i förordning (EU) |
nr 182/2011. |
|
|
2.När det hänvisas till denna punkt ska artikel 4 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.
708
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/255 |
SV | |||
|
|
|
|
3.När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.
Om kommittén inte avger något yttrande, ska kommissionen inte anta utkastet till genomförandeakt och artikel 5.4 tredje stycket i förordning (EU) nr 182/2011 ska tillämpas.
4.När det hänvisas till denna punkt ska artikel 8 i förordning (EU) nr 182/2011 jämförd med artikel 4 eller 5 i den förordningen, beroende på vad som är tillämpligt, tillämpas.
Artikel 108
Utövande av delegeringen
1.Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.
2.Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artiklarna 10.4, 17.4, 24.10, 51.6 och 66.8 ska ges kommissionen för en period av fem år från och med den 25 maj 2017. Kommissionen ska utarbeta en rapport om delegeringen av befogenhet senast nio månader före utgången av perioden på fem år. Delegeringen av befogenhet ska genom tyst medgivande förlängas med perioder av samma längd, såvida inte Europaparlamentet eller rådet motsätter sig en sådan förlängning senast tre månader före utgången av perioden i fråga.
3.Den delegering av befogenhet som avses i artiklarna 10.4, 17.4, 24.10, 51.6 och 66.8 får när som helst återkallas
av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.
4.Innan kommissionen antar en delegerad akt, ska den samråda med experter som utsetts av varje medlemsstat i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning.
5.Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.
6.En delegerad akt som antas enligt artiklarna 10.4, 17.4, 24.10, 51.6 och 66.8 ska endast träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av tre månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med tre månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.
Artikel 109
Separata delegerade akter för olika delegerade befogenheter
Kommissionen ska anta en separat delegerad akt för varje befogenhet som delegeras till den i enlighet med denna förordning.
Artikel 110
Övergångsbestämmelser
1.Från och med den 26 maj 2022 ska varje offentliggörande av en anmälan av ett anmält organ i enlighet med direktiv 98/79/EG vara ogiltigt.
2.De intyg som de anmälda organen utfärdar i enlighet med direktiv 98/79/EG före den 25 maj 2017 ska fortsätta att gälla under den tid som är angiven i intyget, med undantag av intyg som utfärdats i enlighet med bilaga VI till direktiv 98/79/EG, vilka ska bli ogiltiga senast den 27 maj 2024.
De intyg som de anmälda organen utfärdar i enlighet med direktiv 98/79/EG från och med den 25 maj 2017 ska bli ogiltiga senast den 27 maj 2024.
709
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/256 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
3.Med avvikelse från artikel 5 i denna förordning får en produkt med ett intyg som utfärdats i enlighet med direktiv 98/79/EG och som är giltigt i enlighet med punkt 2 i den här artikeln endast släppas ut på marknaden eller tas i bruk under förutsättning att den, från och med den dag då denna förordning börjar tillämpas, fortsätter att uppfylla kraven i det direktivet, och under förutsättning att det inte har gjorts några väsentliga ändringar i produktens konstruktion eller avsedda ändamål. Kraven i denna förordning med avseende på övervakning av produkter som släpps ut på marknaden, marknadskontroll, säkerhetsövervakning, registrering av ekonomiska aktörer och av produkter ska dock tillämpas och ersätta de motsvarande kraven i det direktivet.
Utan att det påverkar tillämpningen av kapitel IV och punkt 1 i denna artikel, ska det anmälda organ som utfärdade det intyg som avses i första stycket fortsätta att ansvara för lämplig övervakning med avseende på samtliga tillämpliga krav för de produkter för vilka de har utfärdat intyg.
4.Produkter som lagligen släppts ut på marknaden i enlighet med direktiv 98/79/EG före den 26 maj 2022, eller efter den 26 maj 2022 och för vilka ett intyg, som avses i punkt 2 i denna artikel, har utfärdats, får fortsätta att tillhandahållas på marknaden eller tas i bruk fram till och med den 27 maj 2025.
5.Med avvikelse från direktiv 98/79/EG får produkter som är förenliga med denna förordning släppas ut på marknaden före den 26 maj 2022.
6.Med avvikelse från direktiv 98/79/EG får organ för bedömning av överensstämmelse som uppfyller kraven i denna förordning utses och anmälas före den 26 maj 2022. De anmälda organ som utses och anmäls i enlighet med denna förordning får genomföra de förfaranden för bedömning av överensstämmelse som anges i denna förordning och utfärda intyg i enlighet med denna förordning före den 26 maj 2022.
7.Vad gäller produkter som är föremål för de förfaranden som fastställs i artikel 48.3 och 48.4 gäller punkt 5 i den här artikeln under förutsättning att de nödvändiga utnämningarna till samordningsgruppen för medicintekniska produkter och expertpanelerna samt EU:s referenslaboratorier har gjorts.
8.Med avvikelse från artiklarna 10 och 12.1 a och b i direktiv 98/79/EG ska tillverkare, auktoriserade representanter, importörer och anmälda organ som under den period som inleds det senaste av de datum som avses i artikel 113.3 f och avslutas 18 månader senare uppfyller kraven i artiklarna 27.3, 28.1 och 51.5 i denna förordning anses följa de lagar och andra författningar som medlemsstaterna antagit i enlighet med artiklarna 10 och 12.1 a och b i direktiv 98/79/EG enligt beslut 2010/227/EU.
9. Godkännanden som medlemsstaternas behöriga myndigheter beviljat i enlighet med artikel 9.12 i direktiv 98/79/EG ska ha den giltighet som anges i godkännandet.
10.Fram till dess att kommissionen i enlighet med artikel 24.2 har utsett de utfärdande enheterna, ska GS1, HIBCC och ICCBBA betraktas som utsedda utfärdande enheter.
Artikel 111
Utvärdering
Senast den 27 maj 2027 ska kommissionen bedöma tillämpningen av denna förordning och utarbeta en utvärderings rapport om de framsteg som gjorts i fråga om att uppnå målen i förordningen, däribland en bedömning av vilka resurser som behövs för att genomföra förordningen. Särskild uppmärksamhet ska ägnas produkters spårbarhet genom att UDI, i enlighet med artikel 24, lagras av ekonomiska aktörer, hälso- och sjukvårdsinstitutioner och hälso- och sjukvårdspersonal. Utvärderingen ska även omfatta en översyn av hur artikel 4 fungerar.
Artikel 112
Upphävande
Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 110.3 och 110.4 i denna förordning, och utan att det påverkar medlemsstaternas och tillverkarnas skyldigheter i fråga om säkerhetsövervakning och tillverkarnas skyldigheter i fråga om att tillhandahålla dokumentation i enlighet med direktiv 98/79/EG, ska det direktivet upphöra att gälla med verkan den 26 maj 2022, med undantag av
a)artikel 11 och artikel 12.1 c, 12.2 och 12.3 i direktiv 98/79/EG och de krav med avseende på säkerhetsövervakning och prestandastudier som avses i motsvarande bilagor, som ska upphöra att gälla med verkan det senare av de datum som avses i artikel 113.2 och 113.3 f i denna förordning och
710
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/257 |
SV | |||
|
|
|
|
b)artiklarna 10 och 12.1 a och b i direktiv 98/79/EG, och de krav med avseende på registrering av produkter och ekonomiska aktörer, och anmälan av intyg som avses i motsvarande bilagor, som ska upphöra att gälla med verkan 18 månader efter det senare av de datum som avses i artikel 113.2 och 113.3 f i denna förordning.
Vad gäller de produkter som avses i artikel 110.3 och 110.4 i denna förordning ska direktiv 98/79/EG fortsätta att tillämpas till och med den 27 maj 2025 i den utsträckning det är nödvändigt för tillämpningen av de punkterna.
Beslut 2010/227/EU, antaget för genomförande av direktiven 90/385/EEG, 93/42/EEG och 98/79/EG, ska upphöra att gälla från och med det senare av de datum som avses i artikel 113.2 och 113.3 f i denna förordning.
Hänvisningar till det upphävda direktivet ska betraktas som hänvisningar till denna förordning och ska läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilaga XV.
Artikel 113
Ikraftträdande och tillämpningsdatum
1.Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
2.Den ska tillämpas från och med den 26 maj 2022.
3.Genom undantag från punkt 2 gäller följande:
a)Artiklarna 27.3 och 51.5 ska tillämpas från och med den 27 november 2023.
b)Artiklarna 31–46 och artikel 96 ska tillämpas från och med den 26 november 2017. De anmälda organens skyldigheter i enlighet med artiklarna 31–46 ska dock före den 26 maj 2022 endast gälla de organ som lämnar in en ansökan om utseende i enlighet med artikel 34.
c)Artikel 97 ska tillämpas från och med den 26 maj 2018.
d)Artikel 100 ska tillämpas från och med den 25 november 2020.
e)För produkter i klass D ska artikel 24.4 tillämpas från och med den 26 maj 2023. För produkter i klass B och C ska artikel 24.4 tillämpas från och med 26 maj 2025. För produkter i klass A ska artikel 24.4 tillämpas från och med 26 maj 2027.
f)Utan att det påverkar kommissionens skyldigheter enligt artikel 34 i förordning (EU) 2017/745, när Eudamed, till följd av omständigheter som inte rimligen kunde ha förutsetts vid utarbetandet av den plan som avses i artikel 34.1
iden förordningen, ännu inte fungerar fullt ut den 26 maj 2022 ska skyldigheterna och kraven med avseende på Eudamed tillämpas från och med den dag som motsvarar sex månader efter den dag då det meddelande som avses
iartikel 34.3 i den förordningen offentliggjorts. De bestämmelser som avses i föregående mening är följande:
—Artikel 26,
—Artikel 28,
—Artikel 29,
—Artikel 36.2 andra meningen,
—Artikel 38.10,
—Artikel 39.2,
—Artikel 40.12 andra stycket,
—Artikel 42.7 d och e,
—Artikel 49.2,
—Artikel 50.1,
—Artiklarna 66–73,
—Artikel 74.1–74.13,
—Artiklarna 75–77,
—Artikel 81.2,
711
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/258 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
—Artiklarna 82 och 83,
—Artikel 84.5, 84.7 och 84.8 tredje stycket,
—Artikel 85,
—Artikel 88.4, 88.7 och 88.8,
—Artikel 90.2 och 90.4,
—Artikel 92.2 sista meningen,
—Artikel 94.4,
—Artikel 110.3 första stycket andra meningen.
Till dess att Eudamed fungerar fullt ut, ska motsvarande bestämmelser i direktiv 98/79/EG fortsätta att tillämpas i syfte att fullgöra de skyldigheter som anges i de bestämmelser som förtecknas i första stycket i denna punkt med avseende på utbyte av information, inklusive, och i synnerhet, information om kliniska prövningar, rapportering om säkerhetsövervakning, registrering av produkter och ekonomiska aktörer och anmälan om intyg.
g)Förfarandet i artikel 74 ska gälla från och med den 26 maj 2027 utan att det påverkar artikel 74.14.
h)Artikel 110.10 ska tillämpas från och med den 26 maj 2019.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Strasbourg den 5 april 2017. |
|
|
På Europaparlamentets vägnar |
| På rådets vägnar |
A. TAJANI |
| I. BORG |
Ordförande |
| Ordförande |
|
|
|
712
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/259 |
SV | |||
|
|
|
|
BILAGOR
IAllmänna krav på säkerhet och prestanda II Teknisk dokumentation
III | Teknisk dokumentation om övervakning av produkter som släppts ut på marknaden | ||
IV | EU-försäkran om överensstämmelse | ||
V | CE-märkning om överensstämmelse | ||
VI | Information som ska lämnas vid registrering av produkter och ekonomiska aktörer i enlighet med artiklarna 26.3 | ||
| och 28 och basuppgifter som ska tillhandahållas UDI-databasen tillsammans med UDI-DI i enlighet med | ||
| artiklarna 25 och 26 och UDI-systemet | ||
VII | Krav som ska uppfyllas av anmälda organ | ||
VII | Klassificeringsregler | ||
IX | Bedömning av överensstämmelse som grundar sig på ett kvalitetsledningssystem och en bedömning av den tekniska | ||
| dokumentationen | ||
X | Bedömning av överensstämmelse som grundar sig på typkontroll | ||
XI | Bedömning av överensstämmelse som grundar sig på kvalitetssäkring av produktionen | ||
XII | Intyg utfärdade av anmälda organ | ||
XIII | Prestandautvärdering, kliniska prövningar och prestandauppföljning av produkter som släppts ut på marknaden | ||
XIV | Interventionsstudier av klinisk prestanda och vissa andra prestandastudier | ||
XV | Jämförelsetabell | ||
|
|
|
|
713
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/260 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
BILAGA I
ALLMÄNNA KRAV PÅ SÄKERHET OCH PRESTANDA
KAPITEL I
ALLMÄNNA KRAV
1.Produkterna ska uppnå den prestanda som tillverkaren avsett och vara konstruerade och tillverkade på ett sådant sätt att de under normala användningsförhållanden är lämpliga för sitt avsedda ändamål. De ska vara säkra och effektiva och får inte äventyra patienternas kliniska tillstånd eller säkerhet, eller säkerhet och hälsa för användarna eller i förekommande fall andra personer, och alla risker i samband med deras användning ska vara acceptabla när riskerna vägs mot fördelarna för patienten och vara förenliga med en hög skyddsnivå för hälsa och säkerhet, med hänsyn till det allmänt erkända tekniska utvecklingsstadiet.
2.Kravet i denna bilaga på att minska riskerna så långt detta är möjligt betyder minskning av riskerna i den utsträckning detta är möjligt utan att nytta/riskförhållandet påverkas negativt.
3.Tillverkarna ska inrätta, genomföra, dokumentera och upprätthålla ett riskhanteringssystem.
Riskhantering ska förstås som en kontinuerlig iterativ process under en produkts hela livscykel, med krav på regelbunden och systematisk uppdatering. Vid genomförandet av riskhantering ska tillverkarna
a)upprätta och dokumentera en riskhanteringsplan för varje produkt,
b)identifiera och analysera de kända och förutsebara faror som är förknippade med varje produkt,
c)bedöma och utvärdera de risker som är knutna till och som uppstår under den avsedda användningen och under rimligen förutsebar felanvändning,
d)eliminera eller kontrollera de risker som avses i led c i enlighet med kraven i avsnitt 4,
e)utvärdera betydelsen av information från produktionsfasen, och i synnerhet från systemet för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden, på faror och hur ofta de inträffar, utvärderingar av de därmed förbundna riskerna, samt på den övergripande risken, nytta/riskförhållandet och om riskerna är acceptabla, och
f)baserat på utvärderingen av betydelsen av informationen i led e ändra kontrollåtgärderna i överensstämmelse med kraven i avsnitt 4, om så är nödvändigt.
4.De riskkontrollåtgärder som tillverkarna vidtar för konstruktionen och tillverkningen av produkten ska överensstämma med säkerhetsprinciper och ta hänsyn till det allmänt erkända tekniska utvecklingsstadiet. För att minska riskerna ska tillverkarna hantera riskerna på ett sådant sätt att både den kvarvarande risk som förknippas med varje fara och den totala kvarvarande risken bedöms vara acceptabel. När tillverkarna väljer de lämpligaste lösningarna ska de i följande prioritetsordning:
a)Eliminera eller minska risker så långt som möjligt genom säker konstruktion och tillverkning.
b)I förekommande fall vidta tillräckliga skyddsåtgärder, inklusive varningssignaler om så är nödvändigt, i de fall där riskerna inte kan elimineras.
c) Tillhandahålla | säkerhetsrelaterad | information | (varningar/försiktighetsåtgärder/kontraindikationer) | och |
i förekommande fall utbildning till användarna. |
|
|
Tillverkarna ska informera användarna om eventuella kvarvarande risker.
5.Vid eliminering eller minskning av risker relaterade till användningsfel ska tillverkaren:
a)i så stor utsträckning som möjligt minska riskerna relaterade till produktens ergonomiska egenskaper och den avsedda användarmiljön (produktdesign som främjar patientsäkerheten), och
b)ta hänsyn till de avsedda användarnas tekniska kunskap, erfarenhet, i förekommande fall utbildning och användarmiljö, samt medicinska och fysiska tillstånd (produktdesign för lekmän, yrkesmän, funktionshindrade personer eller andra användare).
714
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/261 |
SV | |||
|
|
|
|
6.En produkts egenskaper och prestanda ska inte kunna påverkas ogynnsamt i sådan utsträckning att patientens, användarens eller i förekommande fall andra personers hälsa eller säkerhet äventyras under den av tillverkaren angivna livslängden för produkten, om produkten utsätts för de påfrestningar som kan uppstå under normala användningsförhållanden och har underhållits i enlighet med tillverkarens anvisningar.
7.Produkterna ska konstrueras, tillverkas och förpackas på ett sådant sätt att deras egenskaper och prestanda vid avsedd användning inte påverkas negativt under transport och lagring, exempelvis genom skiftningar i temperatur och luftfuktighet, med beaktande av föreskrifterna och informationen från tillverkaren.
8.Alla kända och förutsebara risker och alla oönskade effekter ska minimeras och vara acceptabla med tanke på de utvärderade fördelar för patienten och/eller användaren som produkten är avsedd att ha under normala användningsförhållanden.
KAPITEL II
KRAV PÅ PRESTANDA, KONSTRUKTION OCH TILLVERKNING
9.Prestandaegenskaper
9.1 Produkterna | ska konstrueras och tillverkas | på ett sådant | sätt att de är lämpliga för de ändamål som avses |
i artikel 2.2 | enligt tillverkarens anvisningar | och lämpliga | i fråga om prestanda, med beaktande av det allmänt |
erkända tekniska utvecklingsstadiet. De ska uppnå den prestanda som anges av tillverkaren och i tillämpliga fall särskilt när det gäller följande:
a)Den analytiska prestandan, t.ex. analytisk sensitivitet, analytisk specificitet, tillförlitlighet (systematiska fel), precision (repeterbarhet och reproducerbarhet), noggrannhet (härrörande från tillförlitlighet och precision), detektionsgräns och kvantifieringsgräns, mätområde, linearitet, gränsvärde, inbegripet fastställande av lämpliga kriterier för provinsamling samt hantering och kontroll av känd relevant endogen och exogen interferens och korsreaktivitet.
b)Den kliniska prestandan, t.ex. diagnostisk sensitivitet, diagnostisk specificitet, positivt prediktivt värde, negativt prediktivt värde, sannolikhetskvot samt förväntade värden för normala och drabbade befolkningsgrupper.
9.2Prestandaegenskaperna hos produkten ska upprätthållas under den livstid som tillverkaren anger för produkten.
9.3I de fall där produkternas prestanda beror på användningen av kalibratorer och/eller kontrollmaterial, ska den metrologiska spårbarheten för de värden som anges för kalibratorer och/eller kontrollmaterial säkerställas genom lämpliga referensmätmetoder och/eller lämpliga referensmaterial av högre metrologisk ordning. I tillämpliga fall
ska den metrologiska spårbarheten för de värden som anges för kalibratorer och kontrollmaterial säkerställas i förhållande till certifierade referensmaterial eller referensmätmetoder.
9.4För den händelse att produktens egenskaper och prestanda kan påverkas när produkten används vid normala avsedda användningsförhållanden ska följande särskilt kontrolleras:
a)Prestanda som har erhållits av lekman när det gäller produkter som är avsedda för självtestning.
b)Prestanda som erhållits i relevanta miljöer (t.ex. patienthem, akutmottagningar och ambulanser) när det gäller produkter som är avsedda för patientnära testning.
10.Kemiska, fysikaliska och biologiska egenskaper
10.1Produkterna ska konstrueras och tillverkas på ett sådant sätt att det säkerställs att de krav på egenskaper och prestanda som avses i kapitel I uppnås.
Särskild uppmärksamhet ska ägnas åt eventuellt försämrad analytisk prestanda på grund av att de material som används inte är fysiskt och/eller kemiskt kompatibla med de prover, den analyt eller den markör som ska detekteras (t.ex. biologiska vävnader, celler, kroppsvätskor och mikroorganismer), med beaktande av produktens avsedda ändamål.
715
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/262 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
10.2Produkterna ska konstrueras, tillverkas och förpackas på ett sådant sätt att de risker som föroreningar och restämnen utgör för patienterna minimeras, med beaktande av produktens avsedda ändamål, liksom riskerna för de personer som transporterar, lagrar och använder produkten. Särskild uppmärksamhet ska ägnas åt vävnader som exponeras för föroreningar och restämnen och åt exponeringens varaktighet och frekvens.
10.3Produkterna ska konstrueras och tillverkas på ett sådant sätt att riskerna med substanser eller partiklar, inklusive slitagepartiklar, nedbrytningsprodukter och bearbetningsrester, som kan frigöras från produkterna, minskas till en så låg nivå som rimligen kan nås. Särskild uppmärksamhet ska ägnas ämnen som klassificeras som cancerfram kallande, mutagena eller reproduktionstoxiska i enlighet med del 3 i bilaga VI till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1272/2008 (1), och ämnen med hormonstörande egenskaper för vilka det finns vetenskapliga belägg för att de sannolikt kan ha allvarliga effekter för människors hälsa och vilka identifieras i enlighet med förfarandet i artikel 59 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1907/2006 (2).
10.4Produkterna ska konstrueras och tillverkas på ett sådant sätt att riskerna med substanser som oavsiktligt tränger in i dem i möjligaste mån minskas, med beaktande av produkten och den miljö som den är avsedd att användas i.
11.Infektion och mikrobiell kontamination
11.1Produkterna ska vara konstruerade och tillverkningsprocesserna utformade på ett sådant sätt att risken för att användarna eller i förekommande fall andra personer infekteras elimineras eller minskas så långt det är möjligt. Konstruktionen ska vara sådan att
a) hanteringen är lätt och säker,
b)eventuellt mikrobiellt läckage från produkten och/eller mikrobiell exponering vid användningen så långt det är möjligt minskas,
och när det är nödvändigt
c)konstruktionen förhindrar mikrobiell kontaminering av produkten under användning och, när det gäller provbehållare, risken för kontaminering av provet.
11.2Produkter som är märkta antingen som sterila eller med uppgift om att de har ett specifikt mikrobiellt tillstånd ska konstrueras, tillverkas och förpackas på ett sådant sätt att de förblir i detta tillstånd under de av tillverkaren angivna lagrings- och transportförhållandena, tills förpackningen öppnas vid användningstillfället, såvida inte förpackningen som är avsedd att se till att de förblir i ett sterilt eller mikrobiellt tillstånd är skadad.
11.3Produkter som är märkta som sterila ska behandlas, tillverkas, förpackas och steriliseras med hjälp av lämpliga och validerade metoder.
11.4Produkter som är avsedda att steriliseras ska tillverkas och förpackas under lämpliga och kontrollerade förhållanden och i lämpliga och kontrollerade anläggningar.
11.5Förpackningssystemen för icke-sterila produkter ska hålla produkterna intakta och rena och, om produkterna ska steriliseras före användning, minimera risken för mikrobiell kontamination; förpackningssystemet ska vara lämpligt med beaktande av den steriliseringsmetod som tillverkaren angett.
11.6Produktens märkning ska särskilja mellan identiska eller liknande produkter som släppts ut på marknaden både i sterilt och icke-sterilt skick, och i tillägg till den symbol som används för att ange att en produkt är steril.
12.Produkter som innehåller material av biologiskt ursprung
När produkter omfattar vävnader, celler och ämnen av animaliskt, mänskligt eller mikrobiellt ursprung, ska val av ursprung, bearbetning, konservering, testning och hantering av vävnader, celler och ämnen av sådant ursprung samt kontrollförfaranden ske på ett sätt som är säkert för användarna eller andra personer.
(1) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1272/2008 av den 16 december 2008 om klassificering, märkning och förpackning av ämnen och blandningar, ändring och upphävande av direktiven 67/548/EEG och 1999/45/EG samt ändring av förordning (EG)
nr 1907/2006 (EUT L 353, 31.12.2008, s. 1).
(2) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1907/2006 av den 18 december 2006 om registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier (Reach) (EUT L 136, 29.5.2007, s. 3).
716
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/263 |
SV | |||
|
|
|
|
I synnerhet ska säkerheten vad gäller mikrobiella ämnen och andra smittämnen tillgodoses genom tillämpning av validerade metoder för eliminering eller inaktivering under tillverkningsprocessens gång. Detta är eventuellt inte tillämpligt för vissa produkter, om de mikrobiella ämnenas och de andra smittämnenas aktivitet ingår i det avsedda ändamålet med produkten eller när en sådan eliminerings- eller inaktiveringsprocess skulle äventyra produktens prestanda.
13.Produkters tillverkning och interaktion med sin omgivning
13.1Om produkten är avsedd att användas tillsammans med andra produkter eller utrustningar, ska hela kombinationen, inklusive sammankopplingssystemet, vara säkert och inte försämra produkternas angivna prestanda. Eventuella användningsbegränsningar för sådana kombinationer ska framgå av märkningen och/eller bruksanvisningen.
13.2Produkterna ska vara konstruerade och tillverkade på ett sådant sätt att följande risker elimineras eller minskas så långt det är möjligt:
a) Risken för skada kopplad till deras fysikaliska egenskaper, inklusive volym/tryckförhållandet, mått och i förekommande fall ergonomiska egenskaper.
b)Risker kopplade till yttre faktorer eller miljöförhållanden som rimligen kan förutses, som magnetfält, yttre elektrisk och elektromagnetisk påverkan, elektrostatisk urladdning, strålning i samband med diagnostik eller behandling, tryck, fuktighet, temperatur, tryckvariationer, acceleration eller störning orsakad av radiosignaler.
c)Riskerna i samband med användningen av produkten när den kommer i kontakt med material, vätskor och substanser, inklusive gaser, som den exponeras för under normala användningsförhållanden.
d)Riskerna i samband med eventuell negativ interaktion mellan programvara och den it-miljö där produkten används och interagerar.
e)Riskerna för att substanser oavsiktligt tränger in i produkterna.
f)Risk för felaktig identifiering av prover och risk för felaktiga resultat, på grund av till exempel förvirrande färg och/eller numeriska koder och/eller teckenkoder på provbehållare, borttagbara delar och/eller tillbehör som används med produkter för att utföra testet eller analysen som avsett.
g)Risker för eventuell förutsebar interferens med andra produkter.
13.3Produkterna ska konstrueras och tillverkas på ett sådant sätt att risken för brand eller explosion är så liten som möjligt vid normal användning och vid ett första fel. Särskild uppmärksamhet ska ägnas åt produkter som är avsedda att utsättas för eller användas i anslutning till lättantändliga eller explosiva substanser eller substanser som skulle kunna orsaka brand.
13.4Produkterna ska konstrueras och tillverkas på ett sådant sätt att justering, kalibrering och underhåll kan utföras på ett säkert och effektivt sätt.
13.5Produkter som är avsedda att användas tillsammans med andra produkter ska konstrueras och tillverkas på ett sådant sätt att interoperabiliteten och kompatibiliteten är tillförlitlig och säker.
13.6Produkterna ska vara konstruerade och tillverkade på ett sådant sätt att säkert bortskaffande av produkten och därtill relaterade avfallsämnen underlättas för användare eller andra personer. I detta syfte ska tillverkarna fastställa och testa förfaranden och åtgärder som innebär att deras produkter på ett säkert sätt kan bortskaffas efter användning. Sådana förfaranden ska beskrivas i bruksanvisningen.
13.7Skalor för mätning, övervakning och bildskärmar (inklusive färgförändringar och andra visuella indikatorer) ska vara ergonomiskt konstruerade och tillverkade och ta hänsyn till produktens avsedda ändamål och användare samt de miljöförhållanden under vilka produkten är avsedd att användas.
14.Produkter med mätfunktion
14.1Produkter som främst har en analytisk mätfunktion ska konstrueras och tillverkas på ett sådant sätt att de tillhandahåller lämplig analytisk prestanda i enlighet med avsnitt 9.1 a i bilaga I, med beaktande av det avsedda ändamålet med produkten.
717
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/264 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
14.2De mätningar som görs med produkter som har en mätfunktion ska uttryckas i författningsenliga enheter som är förenliga med bestämmelserna i rådets direktiv 80/181/EEG (1).
15.Strålskydd
15.1Produkterna ska konstrueras, tillverkas och förpackas på ett sådant sätt att den bestrålning (avsiktlig strålning, oavsiktlig strålning, ströstrålning eller spridd strålning) som användare eller andra personer utsätts för minskas så mycket som möjligt och på ett sätt som är förenligt med det avsedda ändamålet, utan att begränsa användningen av adekvata strålningsnivåer för diagnostiska ändamål.
15.2Om produkterna är avsedda att avge farlig eller potentiellt farlig joniserande och/eller icke-joniserande strålning, ska de i största möjliga utsträckning
a)konstrueras och tillverkas på ett sådant sätt att den avgivna strålningens kvantitet och art kan kontrolleras och/ eller regleras, och
b)vara försedda med ett varningssystem som ger synliga och/eller hörbara varningar vid sådan strålning.
15.3Bruksanvisningarna för produkter som avger farlig eller potentiellt farlig strålning ska innehålla närmare upplysningar om typen av strålning, skyddsåtgärder för användare, sätt att undvika felanvändning och sätt att minska riskerna förenade med installation så mycket som är möjligt och lämpligt. Information om acceptans- och funktionsprovning, acceptanskriterierna och underhållsförfarandet ska också anges.
16.Elektroniska programmerbara system – Produkter som innefattar elektroniska programmerbara system och programvara som i sig är produkter
16.1Produkter som innefattar elektroniska programmerbara system, inklusive programvara, eller programvaror som i sig är produkter, ska konstrueras så att repeterbarhet, tillförlitlighet och prestanda i enlighet med deras avsedda användning säkerställs. I händelse av ett första fel ska lämpliga åtgärder vidtas för att eliminera eller så långt det är möjligt minska risker eller försämring av prestandan till följd av felet.
16.2För produkter som innehåller programvara eller för programvara som i sig är produkter ska programvaran utvecklas och tillverkas i enlighet med det allmänt erkända tekniska utvecklingsstadiet och med beaktande av principerna för utvecklingslivscykel, riskhantering, inbegripet informationssäkerhet, kontroll och validering.
16.3Sådan programvara som avses i detta avsnitt och som är avsedd att användas i kombination med mobila datorplattformar ska konstrueras och tillverkas med beaktande av den mobila plattformens specifika egenskaper (t. ex. skärmens storlek och kontrastförhållande) och de yttre faktorerna i samband med användningen (varierande miljö som ljus- eller ljudnivå).
16.4Tillverkare ska ange minimikrav för hårdvara, it-nätverks egenskaper och åtgärder för it-säkerhet, inklusive skydd mot obehörigt tillträde, som behövs för att programvaran ska kunna köras som avsett.
17.Produkter som är kopplade till eller är utrustade med en energikälla
17.1För produkter som är kopplade till eller är utrustade med en energikälla ska lämpliga åtgärder vidtas redan vid ett första fel, för att så långt det är möjligt minska eller eliminera därtill kopplade risker.
17.2Om patientens säkerhet är beroende av att produkterna har en intern energikälla ska produkterna vara utrustade med en möjlighet att kontrollera den interna energikällans tillstånd och en lämplig varning eller indikation när energikällans kapacitet blir kritisk. Om så är nödvändigt ska en sådan varning eller indikation ges innan energikällans kapacitet blir kritisk.
17.3Produkterna ska konstrueras och tillverkas på ett sådant sätt att risken för att skapa elektromagnetisk interferens, som skulle kunna störa funktionen hos produkten i fråga eller andra produkter eller utrustningar i den avsedda miljön, så långt det är möjligt minskas.
17.4Produkterna ska konstrueras och tillverkas på ett sådant sätt att deras inbyggda tålighet mot elektromagnetisk interferens ligger på en sådan nivå att de kan fungera på avsett vis.
(1) Rådets direktiv 80/181/EEG av den 20 december 1979 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning för måttenheter och om upphävande av direktiv 71/354/EEG (EGT L 39, 15.2.1980, s. 40).
718
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/265 |
SV | |||
|
|
|
|
17.5Produkterna ska konstrueras och tillverkas på ett sådant sätt att risken för oavsiktliga elektriska chocker för användaren eller någon annan person både vid normal användning av produkten och vid ett första fel i produkten
imöjligaste mån undviks, under förutsättning att produkterna installeras och underhålls enligt tillverkarens anvisningar.
18.Skydd mot mekaniska och termiska risker
18.1Produkterna ska konstrueras och tillverkas på ett sådant sätt att användare och andra personer skyddas mot mekaniska risker.
18.2Produkterna ska vara tillräckligt stabila för användning under förutsebara driftförhållanden. De ska kunna tåla den påfrestning som förekommer i den förutsedda arbetsmiljön och upprätthålla denna förmåga under sin förväntade livstid, om de krav på kontroll och underhåll som tillverkaren anger uppfylls.
18.3Om det föreligger risker till följd av förekomsten av rörliga delar eller för att delar bryts av eller lösgörs eller till följd av läckage av ämnen, ska ändamålsenliga skyddsanordningar finnas.
Skydd eller andra anordningar som följer med produkten för att ge skydd, särskilt mot rörliga delar, ska vara säkert fastsatta och får inte hindra åtkomst för normal drift av produkten eller för sådant rutinunderhåll som tillverkaren anger ska utföras.
18.4Produkterna ska konstrueras och tillverkas på ett sådant sätt att de risker som uppstår genom vibrationer som alstras av produkterna blir så små som möjligt, varvid hänsyn ska tas till de tekniska framstegen och de medel som finns tillgängliga för att begränsa vibrationer, i första hand vid källan, såvida inte vibrationerna är en del av den angivna prestandan.
18.5Produkterna ska konstrueras och tillverkas på ett sådant sätt att de risker som uppstår i samband med buller blir så små som möjligt, varvid hänsyn ska tas till de tekniska framstegen och de medel som finns tillgängliga för att minska buller, i första hand vid källan, såvida inte bullret är en del av den angivna prestandan.
18.6Terminaler och anslutningsdon till elektrisk, gasformig eller hydraulisk och pneumatisk energitillförsel som användaren eller någon annan person ska hantera ska konstrueras och tillverkas på ett sådant sätt att alla potentiella risker minimeras.
18.7Fel som sannolikt kan begås vid montering eller återmontering av vissa delar som kan ge upphov till risker ska undanröjas genom delarnas konstruktion och tillverkning eller, om detta inte är möjligt, genom att information anbringas på själva delarna och/eller deras höljen.
När rörelseriktningen måste vara känd för att en risk ska kunna undvikas ska samma information lämnas på rörliga delar och/eller på deras höljen.
18.8Åtkomliga delar av produkterna (med undantag för delar eller områden som är avsedda att tillhandahålla värme eller nå vissa temperaturer) och deras omgivning får inte uppnå potentiellt farliga temperaturer under normala användningsförhållanden.
19.Skydd mot risker i samband med produkter som är avsedda för självtestning eller patientnära testning
19.1Produkter som är avsedda för självtestning eller patientnära testning ska konstrueras och tillverkas på ett sådant sätt att de fungerar i enlighet med det avsedda ändamålet, med beaktande av de avsedda användarnas kompetens och de medel som står dem till buds samt påverkan från de variationer som rimligen kan förutses i de avsedda användarnas teknik och deras omgivning. Det ska vara lätt för de avsedda användarna att förstå och tillämpa tillverkarens information och anvisningar för att korrekt tolka det resultat som produkten ger och undvika vilseledande information. Vid patientnära testning ska det av tillverkarens upplysningar och anvisningar tydligt framgå vilken utbildning, vilka kvalifikationer och/eller vilken erfarenhet användaren måste ha.
19.2Produkter som är avsedda för självtestning eller patientnära testning ska konstrueras och tillverkas på ett sådant sätt att
a)det säkerställs att produkten under alla processens steg kan användas av den avsedda användaren på ett säkert och korrekt sätt, om så krävs efter lämplig utbildning och/eller information, och
b)risken för att den avsedda användaren hanterar produkten och i förekommande fall provet eller tolkar resultatet felaktigt i möjligaste mån minskas.
719
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/266 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
19.3Produkter som är avsedda för självtestning och patientnära testning ska om möjligt innefatta ett förfarande genom vilket den avsedda användaren
a)kan kontrollera att produkten vid användning kommer att fungera som tillverkaren avsett, och
b)varnas om produkten inte har gett ett tillförlitligt resultat.
KAPITEL III
KRAV AVSEENDE DEN INFORMATION SOM LÄMNAS TILLSAMMANS MED PRODUKTEN
20.Märkning och bruksanvisning
20.1Allmänna krav avseende informationen från tillverkaren
Varje produkt ska åtföljas av den information som behövs för att identifiera produkten och dess tillverkare, och av den information om säkerhet och prestanda som är relevant för användaren eller andra personer, beroende på vad som är tillämpligt. Denna information får finnas på själva produkten, på förpackningen eller i bruksanvisningen och ska, om tillverkaren har en webbplats, göras tillgänglig och hållas uppdaterad på denna webbplats, med beaktande av följande:
a)Medium, format, innehåll, läslighet och placering när det gäller märkningen och bruksanvisningen ska vara lämpliga för den specifika produkten, dess avsedda ändamål och den avsedda användarens tekniska kunskap, erfarenhet och utbildning eller träning. Bruksanvisningen ska vara skriven på ett sådant sätt att den lätt kan förstås av den avsedda användaren, och i förekommande fall kompletteras med ritningar och scheman.
b)Den information som märkningen måste innehålla ska finnas på själva produkten. Om detta inte är praktiskt genomförbart eller lämpligt får informationen helt eller delvis finnas på varje enhets förpackning och/eller på förpackningen till flera produkter. Om det inte är möjligt att fullständigt märka varje enhet för sig, ska informationen finnas på förpackningen till flera produkter.
c)Märkningen ska ha ett mänskligt läsbart format och får kompletteras med maskinläsbar information, t.ex. radiofrekvensidentifiering eller streckkoder.
d)Bruksanvisningen ska lämnas tillsammans med produkten. I vederbörligen motiverade undantagsfall får bruksanvisningen dock utelämnas eller förkortas, om produkten kan användas på ett säkert sätt och såsom tillverkaren avsett utan bruksanvisning.
e)Om flera produkter, med undantag för produkter som är avsedda för självtestning eller patientnära testning, levereras till en enda användare och/eller på en enda plats, får ett enda exemplar av bruksanvisningen tillhandahållas om köparen går med på det; köparen får dock alltid begära att fler exemplar tillhandahålls kostnadsfritt.
f)När produkten endast är avsedd för yrkesmässig användning, får bruksanvisningen lämnas till användaren i annat format än på papper (t.ex. i elektronisk form), utom när produkten är avsedd för patientnära testning.
g)Kvarvarande risker som användaren och/eller någon annan person måste informeras om ska anges i form av begränsningar, kontraindikationer, försiktighetsåtgärder eller varningar i den information som tillverkaren tillhandahåller.
h)När det är lämpligt ska de upplysningar som tillverkaren lämnar anges i form av internationellt vedertagna symboler, med hänsyn tagen till de avsedda användarna. Varje symbol eller färg som används för identifiering ska överensstämma med de harmoniserade standarderna eller gemensamma specifikationerna. Inom områden för vilka inga harmoniserade standarder eller gemensamma specifikationer har fastställts ska symbolerna och färgerna beskrivas i dokumentationen som medföljer produkten.
i)För produkter som innehåller ett ämne eller en blandning som kan betraktas som farliga, med beaktande av beståndsdelarnas art och mängd och i vilken form de förekommer, ska relevanta piktogram och märkningskrav i förordning (EG) nr 1272/2008 tillämpas. Om det inte finns tillräckligt utrymme för all information på själva produkten eller i märkningen, ska de relevanta piktogrammen anbringas på märkningen och övrig information som krävs enligt förordning (EG) nr 1272/2008 ska lämnas i bruksanvisningen.
j)Bestämmelserna om säkerhetsdatablad i förordning (EG) nr 1907/2006 ska tillämpas, om inte all relevant information på lämpligt sätt redan lämnas i bruksanvisningen.
720
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/267 |
SV | |||
|
|
|
|
20.2Information i märkningen
Märkningen ska innehålla samtliga följande uppgifter:
a)Produktens namn eller handelsnamn.
b)De uppgifter som är absolut nödvändiga för att användaren ska kunna identifiera produkten och, där det inte är uppenbart för användaren, det avsedda ändamålet med produkten.
c)Tillverkarens namn, registrerade firmanamn eller registrerade varumärke och adressen till tillverkarens säte.
d)Namnet på den auktoriserade representanten och adressen till denne, om tillverkaren har sitt säte utanför unionen.
e)En upplysning om att produkten är en medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik eller i förekommande fall en upplysning om att produkten är en ”produkt avsedd för prestandastudie”.
f)Produktens partinummer (LOT) eller serienummer efter orden ”PARTINUMMER (LOT)” eller ”SERIENUMMER” eller en likvärdig symbol, beroende på vad som är lämpligt.
g)Den UDI-bärare som avses i artikel 24 och del C i bilaga VI.
h)En entydig upplysning om fram till vilken tidpunkt produkten är säker att använda utan att dess prestanda försämras, uttryckt som minst år och månad samt om relevant dag, i angiven ordning.
i)Tillverkningsdatum, om det inte anges en tidpunkt fram till vilken produkten är säker att använda. Tillverk ningsdatumet får ingå i partinumret (LOT) eller serienumret, under förutsättning att datumet är lätt identifierbart.
j)Om relevant en uppgift om innehållets nettokvantitet, uttryckt i vikt eller volym, antal eller någon kombination av dessa eller andra villkor som korrekt avspeglar innehållet i förpackningen.
k)Eventuella särskilda förhållningsregler för lagring och/eller hantering av produkten.
l)I förekommande fall en upplysning om produktens sterila skick och om vilken steriliseringsmetod som använts eller en uppgift om ett visst mikrobiellt tillstånd eller en viss renhetsgrad.
m)Varningar eller försiktighetsåtgärder som ska vidtas och som produktens användare eller andra personer omedelbart måste göras uppmärksamma på. Denna information får begränsas till ett minimum, varvid mer ingående information ska lämnas i bruksanvisningen, med hänsyn tagen till de avsedda användarna.
n)Om bruksanvisningen inte lämnas i pappersformat i enlighet med avsnitt 20.1 f, en hänvisning till var den finns (eller är tillgänglig) samt i tillämpliga fall på vilken webbplats den finns att tillgå.
o)I förekommande fall särskilda driftsanvisningar.
p)I förekommande fall en upplysning om att produkten är avsedd för engångsbruk. En tillverkares upplysning om engångsbruk ska vara enhetlig i hela unionen.
q)I förekommande fall en upplysning om att produkten är avsedd för självtestning eller patientnära testning.
r)I förekommande fall en tydlig upplysning om att snabbanalyser inte är avsedda för självtestning eller patientnära testning.
s)Om det i produktuppsättningar (produktkit) ingår enskilda reagenser och artiklar som görs tillgängliga som separata produkter, ska var och en av dessa produkter uppfylla märkningskraven i detta avsnitt och kraven i denna förordning.
t)Produkterna och separata delar ska identifieras, i tillämpliga fall med satsnummer, så att lämpliga åtgärder kan vidtas för att upptäcka eventuella risker med produkterna och de löstagbara delarna. I den mån det är möjligt och lämpligt ska upplysningarna finnas på själva produkten och/eller om lämpligt på försäljningsför packningen.
721
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/268 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
u)Märkningen på produkter för självtestning ska innehålla följande upplysningar:
i)Vilken typ av prov(er) som krävs för att utföra testet (t.ex. blod, urin eller saliv).
ii)Om det behövs ytterligare material för att testet ska fungera korrekt.
iii)Kontaktuppgifter för ytterligare råd och hjälp.
Namnet på produkter som är avsedda för självtestning ska inte återspegla något annat avsett ändamål än det som anges av tillverkaren.
20.3Information på förpackningen som innebär att produkten förblir steril (sterilförpackningen): Följande uppgifter ska anges på den sterila förpackningen:
a)En angivelse om att det rör sig om en steril förpackning.
b)En försäkran om att produkten är i sterilt skick.
c)Steriliseringsmetoden.
d)Tillverkarens namn och adress.
e)En beskrivning av produkten.
f)Tillverkningsmånad och tillverkningsår.
g)En entydig upplysning om fram till vilken tidpunkt som produkten är säker att använda, uttryckt som minst år och månad, samt om relevant, dag i den ordningsföljden.
h)En uppmaning att kontrollera i bruksanvisningen vad som ska göras om den sterila förpackningen är skadad eller har öppnats oavsiktligt innan produkten använts.
20.4Information i bruksanvisningen
20.4.1Bruksanvisningen ska innehålla samtliga följande uppgifter:
a)Produktens namn eller handelsnamn.
b)De uppgifter som är absolut nödvändiga för att användaren entydigt ska kunna identifiera produkten.
c)Följande uppgifter om produktens avsedda ändamål:
i)vad produkten ska detektera och/eller mäta,
ii)vilken funktion produkten har (t.ex. screening, övervakning, diagnostik eller stöd för diagnos, prognostik, prediktion, behandlingsvägledande diagnostik),
iii)särskild information avsedd att tillhandahållas i fråga om
—ett fysiologiskt eller patologiskt tillstånd eller ett sjukdomstillstånd,
—medfödda fysiska eller psykiska funktionsnedsättningar,
—anlag för ett medicinskt tillstånd eller en sjukdom,
—fastställande av säkerhet och kompatibilitet med möjliga mottagare,
—förutsägande av respons eller reaktioner på behandling,
—fastställande eller övervakning av terapeutiska åtgärder,
iv)om produkten fungerar med hjälp av automatik eller inte,
v)om produkten är kvalitativ, semikvantitativ eller kvantitativ,
vi)vilken typ av prov(er) som krävs,
vii)i tillämpliga fall, testpopulation, och
viii)för produkter för behandlingsvägledande diagnostik, det internationella generiska namnet (INN) på det dithörande läkemedel för vilket den är ett behandlingsvägledande test.
722
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/269 |
SV | |||
|
|
|
|
d)En upplysning om att produkten är en medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik eller i förekommande fall en upplysning om att produkten är en ”produkt avsedd för prestandastudie”.
e)Den avsedda användaren, om relevant (t.ex. självtestning, patientnära användning och yrkesmässig laborato rieanvändning, hälso- och sjukvårdspersonal).
f)Testprincipen.
g)En beskrivning av kalibratorer och kontroller samt eventuella begränsningar av deras användning (t.ex. om de endast lämpar sig för ett särskilt instrument).
h)En beskrivning av reagenser och eventuella begränsningar av deras användning (t.ex. om de endast lämpar sig för ett särskilt instrument) och den reagerande produktens sammansättning efter art och mängd eller koncentration av reagensernas eller uppsättningens aktiva ingredienser samt i förekommande fall en upplysning om att produkten innehåller andra ingredienser som kan påverka mätningen.
i)En förteckning över tillhandahållet material och en förteckning över särskilt material som behövs men inte tillhandahålls.
j)För produkter som är avsedda att användas i kombination med, installeras med eller anslutas till andra produkter och/eller utrustning för allmänna ändamål:
—information som gör det möjligt att identifiera de produkter eller den utrustning som ger en validerad och säker kombination, inbegripet de viktigaste prestandaegenskaperna, och/eller
—information om eventuella kända begränsningar för kombinationer av produkter och utrustning.
k)Särskilda förhållanden för lagring (t.ex. temperatur, ljus, fuktighet osv.) och/eller hantering av produkten.
l)Stabilitet vid användning, vilket kan inbegripa lagringsförhållandena, och hållbarhet efter det att primärför packningen har brutits för första gången, tillsammans med lagringsförhållanden och brukslösningarnas stabilitet, om detta är relevant.
m)Om produkten tillhandahålls i sterilt skick, uppgift om dess sterila skick, steriliseringsmetoden och instruktioner om hur man ska agera om den sterila förpackningen skadas före användning.
n)Information som upplyser användaren om eventuella varningar, försiktighetsåtgärder eller åtgärder som ska vidtas samt begränsningar för användningen av produkten. Denna information ska i förekommande fall omfatta
i)varningar, försiktighetsåtgärder och/eller andra åtgärder som ska vidtas vid funktionsfel eller om produktens utseende antyder att den kan ha försämrats på ett sätt som kan påverka dess prestanda,
ii)varningar, försiktighetsåtgärder och/eller andra åtgärder som ska vidtas i samband med exponering för yttre faktorer eller miljöförhållanden som rimligen kan förutses, som magnetfält, yttre elektrisk och elektromagnetisk påverkan, elektrostatisk urladdning, strålning i samband med diagnostik eller behandling, tryck, fuktighet eller temperatur,
iii)varningar, försiktighetsåtgärder och/eller andra åtgärder som ska vidtas i samband med riskerna för interferens, om det rimligen kan förutses att produkten används vid vissa diagnostiska undersökningar, utvärderingar, terapeutiska behandlingar eller andra förfaranden, t.ex. elektromagnetisk störning från produkten som påverkar annan utrustning,
iv)försiktighetsåtgärder avseende sådana material som ingår i produkten och som innehåller eller består av CMR-ämnen eller hormonstörande ämnen eller kan orsaka sensibilisering eller allergisk reaktion hos patienten eller användaren,
v)i förekommande fall en upplysning om att produkten är avsedd för engångsbruk; en tillverkares upplysning om engångsbruk ska vara enhetlig i hela unionen,
vi)om produkten går att återanvända, upplysningar om vilka förfaranden som är lämpliga för att
möjliggöra återanvändning, inklusive rengöring, desinfektion, dekontaminering, förpackning och i förekommande fall en validerad metod för resterilisering; det ska upplysas om hur det framgår att produkten inte längre bör återanvändas, t.ex. tecken på materialnedbrytning eller högsta antal gånger produkten får återanvändas.
723
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/270 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
o)Eventuella varningar och/eller försiktighetsåtgärder som bör vidtas med hänsyn till potentiellt smittsamt material som ingår i produkten.
p)I tillämpliga fall, krav på specialanläggningar, t.ex. renrum, eller särskild utbildning, t.ex. i strålskydd, eller särskilda kvalifikationer som den avsedda användaren ska besitta.
q)Villkor för insamling, hantering och beredning av provet.
r)Uppgifter om eventuell förberedande behandling eller hantering innan produkten kan tas i bruk, t.ex. sterilisering, slutmontering, kalibrering osv., för användning av produkten enligt tillverkarens avsikt.
s)Den information som behövs för att kontrollera om produkten har installerats på rätt sätt och kommer att fungera säkert på det sätt som tillverkaren avsett, i tillämpliga fall tillsammans med
—uppgifter om på vilket sätt och hur ofta produkten behöver genomgå förebyggande och regelbundet underhåll, inklusive rengöring och desinfektion,
—identifiering av eventuella förbrukningskomponenter och uppgift om hur de ska ersättas,
—information om eventuell kalibrering som krävs för att säkerställa att produkten fungerar på ett korrekt och säkert sätt under sin avsedda livslängd,
—metoder för att minska riskerna för de personer som installerar, kalibrerar eller tillhandahåller service för produkterna.
t)I förekommande fall, rekommendationer rörande förfaranden för kvalitetskontroll.
u)Den metrologiska spårbarheten för de värden som angetts för kalibratorer och kontrollmaterial, inklusive identifiering av tillämpat referensmaterial och/eller referensmätmetoder av högre ordning samt information om maximal (enligt egna kriterier godtagbar) variation mellan satser tillsammans med relevanta siffror och måttenheter.
v)Analysförfarande, inklusive beräkningar och tolkning av resultaten, och i förekommande fall en angivelse om att eventuella bekräftande test ska beaktas; i tillämpliga fall ska bruksanvisningen åtföljas av information om variation mellan satser tillsammans med relevanta siffror och måttenheter.
w)Analytiska prestandaegenskaper, t.ex. analytisk sensitivitet, analytisk specificitet, tillförlitlighet (systematiska fel), precision (repeterbarhet och reproducerbarhet), noggrannhet (härrörande från tillförlitlighet och precision), detektionsgräns och mätområde, (uppgifter som behövs för kontroll av kända, relevanta interferenser, korsreaktivitet, och metodens begränsningar), mätområde, linearitet och information om hur användaren ska använda tillgängliga referensmätmetoder och tillgängligt referensmaterial.
x)Egenskaper hos den kliniska prestandan enligt definitionen avsnitt 9.1 i denna bilaga.
y)Den matematiska metod som ska användas vid beräkning av analysresultatet.
z)I förekommande fall, egenskaper hos den kliniska prestandan, t.ex. tröskelvärde, diagnostisk sensitivitet och diagnostisk specificitet samt positivt och negativt prediktivt värde.
aa) I förekommande fall, referensintervall i normala och drabbade befolkningsgrupper.
ab) Information om interfererande ämnen eller begränsningar (provets ålder eller synliga tecken på hyperlipidemi eller hemolys) som kan påverka produktens prestanda.
ac) Varningar eller försiktighetsåtgärder som ska vidtas för att underlätta ett säkert bortskaffande av produkten, dess tillbehör och eventuella förbrukningsmaterial som har använts med den. Denna information ska i förekommande fall omfatta
i)infektion eller mikrobiella faror, t.ex. förbrukningsvaror som kontaminerats med potentiella smittämnen från människa,
ii)miljörisker, t.ex. batterier eller material som avger potentiellt farliga nivåer av strålning,
iii)fysiska faror, t.ex. explosioner.
ad) Tillverkarens namn, registrerade firmanamn eller registrerade varumärke och en adress till företagets säte där tillverkaren kan kontaktas och fysiskt lokaliseras, tillsammans med ett telefonnummer och/eller faxnummer och/eller en webbadress där man kan få tekniskt stöd.
724
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/271 |
SV | |||
|
|
|
|
ae) Datum då bruksanvisningen utfärdades eller, om den har reviderats, utfärdandedatum och identifiering för den senaste ändringen med en tydlig angivelse av vilka ändringar som gjorts.
af) Ett meddelande till användaren om att alla allvarliga tillbud som har inträffat i samband med produkten ska rapporteras till tillverkaren och den behöriga myndigheten i den medlemsstat där användaren och/eller patienten är etablerad.
ag) Om det i produktuppsättningar (produktkit) ingår enskilda reagenser och artiklar som kan göras tillgängliga som separata produkter, ska var och en av dessa produkter uppfylla de krav som fastställs för bruksanvisningen i detta avsnitt och de krav som fastställs i denna förordning.
ah) När det gäller produkter som innefattar elektroniska programmerbara system, inbegripet programvara eller programvara som i sig är produkter, minimikrav för hårdvara, it-nätverkens egenskaper och åtgärder för it- säkerhet, bland annat skydd mot obehörigt tillträde, som behövs för att programvaran ska kunna köras som avsett.
20.4.2Dessutom ska bruksanvisningen för produkter avsedda för självtestning överensstämma med samtliga följande principer:
a)Uppgifter om testförfarandet ska anges, inklusive eventuell reagensberedning, provinsamling och/eller provberedning samt information om hur testet ska genomföras och hur resultaten ska tolkas.
b)Vissa upplysningar kan uteslutas, förutsatt att annan information från tillverkaren är tillräcklig för att användaren ska kunna förstå hur produkten ska användas och hur produktens resultat ska tolkas.
c)Produktens avsedda ändamål ska tillhandahålla tillräcklig information för att användaren ska kunna förstå det medicinska ändamålet och tillåta den avsedda användaren att göra en korrekt tolkning av resultaten.
d)Resultaten ska uttryckas och presenteras på ett sätt som lätt kan förstås av den avsedda användaren.
e)Det ska finnas information med råd om vilka åtgärder användaren ska vidta (vid ett positivt, negativt eller oklart resultat), om testbegränsningarna och om möjligheten att produkten kan ge ett falskt positivt eller falskt negativt resultat. Information ska också ges om alla faktorer som kan påverka testresultaten, t.ex. ålder, kön, menstruation, infektion, motion, fasta, diet eller medicinering.
f)Den information som tillhandahålls ska innehålla en förklaring där det tydligt anges att användaren inte bör fatta något beslut av medicinsk betydelse utan att först samråda med lämplig hälso- och sjukvårdpersonal, information om sjukdomseffekter och sjukdomsförekomst samt i tillämpliga fall information om var användaren kan få ytterligare råd, t.ex. nationella journummer, webbplatser, i den medlemsstat/de medlemsstater där produkten släpps ut på marknaden.
g)För produkter avsedda för självtestning som används för övervakning av tidigare diagnosticerade befintliga sjukdomar eller tillstånd ska det anges att patienter endast bör anpassa behandlingen, om de har lämplig utbildning för detta.
725
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/272 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
BILAGA II
TEKNISK DOKUMENTATION
Den tekniska dokumentation och, i tillämpliga fall, sammanfattningen av denna som ska utarbetas av tillverkaren ska presenteras på ett tydligt, organiserat, sökvänligt och otvetydigt sätt och ska särskilt innehålla de uppgifter som anges i denna bilaga.
1.BESKRIVNING AV OCH SPECIFIKATION FÖR PRODUKTEN, INKLUSIVE VARIANTER OCH TILLBEHÖR
1.1Beskrivning av och specifikation för produkten
a)Produkt- eller handelsnamn och en allmän beskrivning av produkten inklusive dess avsedda ändamål och avsedda användare.
b)Den grundläggande UDI-DI som avses i del C i bilaga VI och som tillverkaren tilldelat produkten i fråga, så snart identifiering av denna produkt blir baserad på ett UDI-system, eller i annat fall en tydlig identifiering, genom produktkod, katalognummer eller någon annan entydig hänvisning, som gör det möjligt att spåra produkten.
c)Produktens avsedda ändamål, vilket kan inbegripa information om
i)vad produkten ska detektera och/eller mäta,
ii)vilken funktion produkten har, t.ex. screening, kontroll, diagnostik eller som stöd till diagnos, prognostik, prediktion, behandlingsvägledande diagnostik,
iii)vilka särskilda störningar, tillstånd eller riskfaktorer av intresse som produkten är avsedd att detektera, fastställa eller differentiera,
iv)om produkten fungerar med hjälp av automatik eller inte,
v)om produkten är kvalitativ, semikvantitativ eller kvantitativ,
vi)vilken typ av prov(er) som krävs,
vii)i tillämpliga fall, testpopulation,
viii)vilka användare produkten är avsedd för,
ix)och dessutom, för behandlingsvägledande diagnostik, relevant målgrupp och dithörande läkemedel.
d)Beskrivning av principen för analysmetoden eller principerna för instrumentets drift.
e)Motiveringen för kvalificering som produkt.
f)Produktens riskklass och motiveringen för de klassificeringsregler som tillämpas enligt bilaga VIII.
g)Beskrivning av de komponenter och i förekommande fall beskrivning av de reaktiva ingredienserna hos relevanta komponenter (såsom antikroppar, antigener och nukleinsyreprimrar).
I tillämpliga fall också följande:
h)En beskrivning av de provinsamlings- och transportmaterial som tillhandahålls tillsammans med produkten eller beskrivningar av specifikationer som rekommenderas för användning.
i)För instrument som används vid automatiserade analyser: beskrivning av lämpliga analysegenskaper eller särskilda analyser.
j)För automatiserade analyser: en beskrivning av de lämpliga instrumentegenskaperna eller särskild instrumen tutrustning.
k)En beskrivning av eventuell programvara som ska användas med produkten.
l)En beskrivning eller fullständig förteckning över de olika konfigurationer/varianter av produkten som kommer att tillhandahållas på marknaden.
m)En beskrivning av tillbehör till en produkt, andra produkter och andra artiklar som inte är produkter men som är avsedda att användas i kombination med produkten.
726
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/273 |
SV | |||
|
|
|
|
1.2Hänvisning till tidigare och liknande generationer av produkten
a)En översikt över tillverkarens tidigare generation(er) av produkten, om sådana finns.
b)En översikt över identifierade liknande produkter som är tillgängliga på unionsmarknaden eller de internationella marknaderna, om sådana produkter finns.
2.INFORMATION FRÅN TILLVERKAREN
En komplett uppsättning av
a)märkningen eller märkningarna på produkten och på dess förpackning, t.ex. styckförpackning, försäljnings förpackning och transportförpackning, om särskilda hanteringsförhållanden gäller, märkning på de språk som godtas i de medlemsstater där produkten är avsedd att säljas, och
b)bruksanvisningen på de språk som godtas i de medlemsstater där produkten är avsedd att säljas.
3.KONSTRUKTIONS- OCH TILLVERKNINGSINFORMATION
3.1Konstruktionsinformation
Information som möjliggör en förståelse av de konstruktionsfaser som produkten genomgår. Detta ska innefatta följande:
a)En beskrivning av de kritiska ingredienserna i produkten, såsom antikroppar, antigener, enzymer och nukleinsyreprimrar som tillhandahålls eller som rekommenderas för användning med produkten.
b)För instrument, en beskrivning av viktiga delsystem, analytisk teknik, t.ex. driftsprinciper och kontrollme kanismer, samt särskild hård- och programvara för datorer.
c)För instrument och programvara, en översikt över hela systemet.
d)För programvara, en beskrivning av datatolkningsmetoden, dvs. algoritm.
e)För produkter avsedda för självtestning eller patientnära testning, en beskrivning av de konstruktionsaspekter som gör dem lämpliga för självtestning eller patientnära testning.
3.2Tillverkningsinformation
a)Information som möjliggör förståelse av tillverkningsprocesserna, t.ex. produktion, montering och testning av slutprodukten samt förpackning av den färdiga produkten. Mer detaljerad information ska tillhandahållas för revisionen av kvalitetsledningssystemet eller andra tillämpliga förfaranden för bedömning av överensstämmelse.
b)Identifiering av alla anläggningar där tillverkning sker, inklusive hos leverantörer och underleverantörer.
4.ALLMÄNNA KRAV PÅ SÄKERHET OCH PRESTANDA
Dokumentationen ska innehålla belägg för att produkten uppfyller de allmänna krav på säkerhet och prestanda som anges i bilaga I och som är tillämpliga på produkten, med beaktande av dess avsedda ändamål, och ska inbegripa en motivering för samt validering och verifiering av de lösningar som valts för att uppfylla dessa krav. Dessa belägg ska också omfatta följande:
a)De allmänna krav på säkerhet och prestanda som ska tillämpas på produkten och en förklaring till varför andra krav inte är tillämpliga.
b)Den eller de metoder som används för att påvisa överensstämmelse med varje tillämpligt allmänt krav på säkerhet och prestanda.
c)De harmoniserade standarder eller gemensamma specifikationer som tillämpas eller andra lösningar som används.
d)Den exakta identiteten på de kontrollerade dokument som utgör bevis på överensstämmelse med varje harmoniserad standard, gemensam specifikation eller annan metod som används för att påvisa överensstämmelse med de allmänna kraven på säkerhet och prestanda. Den information som avses i detta led ska innehålla en hänvisning där det anges var sådan bevisning återfinns inom den fullständiga tekniska dokumentationen och, om tillämpligt, sammanfattningen av den tekniska dokumentationen.
727
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/274 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
5.ANALYS AV NYTTA/RISKFÖRHÅLLANDET OCH RISKHANTERING
Dokumentationen ska innehålla information om
a)den analys av nytta/riskförhållandet som avses i avsnitten 1 och 8 i bilaga I, och
b)de lösningar som valts och resultaten av den riskhantering som avses i avsnitt 3 i bilaga I.
6.PRODUKTKONTROLL OCH PRODUKTVALIDERING
Dokumentationen ska innehålla resultaten och kritiska analyser av alla kontroller och valideringstester och/eller valideringsstudier som ska påvisa produktens överensstämmelse med kraven i denna förordning, i synnerhet med de tillämpliga allmänna kraven på säkerhet och prestanda.
Detta omfattar följande:
6.1Information om produktens analytiska prestanda
6.1.1Typ av prover
Detta avsnitt ska innehålla en beskrivning av de olika typer av prover som kan analyseras, inklusive deras stabilitet, t.ex. lagring, i förekommande fall provernas transportförhållanden och, när det gäller tidskritiska analysmetoder, information om tidsramen mellan provtagningen och analysen av provet, och lagringsför hållanden, t.ex. lagringstid, temperaturgränser och frys- och upptiningscykler.
6.1.2Den analytiska prestandans egenskaper
6.1.2.1Mätningens noggrannhet
a)Mätningens riktighet
I detta avsnitt finns information om mätningsförfarandets tillförlitlighet och en sammanställning av uppgifter som ska vara tillräckligt detaljerad för att möjliggöra en bedömning av lämpligheten hos det mätsätt som man valt för att fastställa tillförlitligheten. Mått på tillförlitlighet tillämpas på både kvantitativa och kvalitativa analyser endast när ett certifierat referensmaterial eller en certifierad referensmetod finns att tillgå.
b)Precision vid mätning
Detta avsnitt ska innehålla en beskrivning av studier av repeterbarhet och reproducerbarhet.
6.1.2.2Analytisk sensitivitet
Detta avsnitt ska omfatta information om utformningen av studierna och resultaten. Det ska tillhandahålla en beskrivning av typ av prov och beredning, inklusive matris, analytnivåer och hur nivåerna fastställdes. Antalet replikat som testats vid varje koncentration samt en beskrivning av den beräkning som gjorts för att fastställa analyssensitivitet ska också tillhandahållas.
6.1.2.3Analytisk specificitet
I detta avsnitt beskrivs interferens och korsreaktivitetsstudier som utförts för fastställande av den analytiska specificiteten vid närvaro av andra ämnen/agens i provet.
Information ska ges om utvärdering av ämnen eller agens som potentiellt interfererar och korsreagerar med analysen, om den typ av ämne eller agens som testas och dess koncentration, typ av prov, testkoncentration för analyt och resultat.
Interfererande ämnen och korsreagerande ämnen eller agens, vilka varierar avsevärt beroende på typ och utformning av analysen, kan härröra från exogena eller endogena källor såsom
a)ämnen som används för patienthandläggning, t.ex. läkemedel,
b)ämnen som intas av patienten, t.ex. alkohol, livsmedel,
c)ämnen som tillsätts under beredningen av proverna, t.ex. konserveringsmedel, stabilisatorer,
d)ämnen som påträffas i särskilda typer av prover, t.ex. hemoglobin, lipider, bilirubin, proteiner,
e)analyter med liknande struktur, t.ex. prekursorer, metaboliter, eller medicinska tillstånd utan samband med testförhållandena, inklusive prover som uppvisar ett negativt resultat vid analysen men ett positivt resultat vid ett sjukdomstillstånd som kan efterlikna testförhållandena.
728
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/275 |
SV | |||
|
|
|
|
6.1.2.4Mätteknisk spårbarhet för kalibrator- och kontrollmaterialvärden
6.1.2.5Mätområde för analysen
Detta avsnitt ska omfatta information om mätområdet, oavsett om mätsystemen är linjära eller icke-linjära, inklusive detektionsgränsen, och beskriva hur intervallet och detektionsgränsen fastställdes.
Denna information ska innehålla en beskrivning av typ av prov, antal prov, antal replikat och provberedning, inklusive information om matris och analytnivåer samt om hur nivåerna fastställdes. Om tillämpligt ska en beskrivning av prozone-effekten och de data som ligger till grund för de begränsande åtgärderna, t.ex. utspädning, läggas till.
6.1.2.6Bestämning av analysens gränsvärde
Detta avsnitt ska tillhandahålla en sammanfattning av analysdata med en beskrivning av studiens utformning, inbegripet metoder för bestämning av analysens gränsvärde, såsom
a)vilka populationer som undersöks: demografi, urval, kriterier för inkludering och uteslutande, antal personer som ingår,
b)metod eller sätt att karakterisera prover, och
c) statistiska metoder, t.ex. mottagaroperatorns karakteristiska kurva för att generera resultat och i förekommande fall fastställa gråzon/tvetydig zon.
6.1.3Rapport om analytisk prestanda enligt bilaga XIII
6.2Information om klinisk prestanda och klinisk evidens. Rapport om prestandautvärdering
Dokumentationen ska innehålla rapporten om prestandautvärdering, vilken omfattar rapporten om vetenskaplig giltighet, den analytiska rapporten och rapporten om klinisk prestanda, enligt bilaga XIII, tillsammans med en bedömning av dessa rapporter.
Den tekniska dokumentationen ska innehålla den dokumentation om undersökningen av klinisk prestanda som avses i del A avsnitt 2 i bilaga XIII och/eller en fullständig hänvisning till den.
6.3Stabilitet (exklusive provets stabilitet)
I detta avsnitt beskrivs angiven hållbarhetstid, stabilitet vid användning och transportstabilitet.
6.3.1Angiven hållbarhetstid
I detta avsnitt redogörs för studier där man testar stabiliteten till stöd för den hållbarhetstid som angetts för produkten. Testningen ska utföras på minst tre olika partier som tillverkats under förhållanden som i huvudsak motsvarar rutinmässiga produktionsförhållanden. De tre partierna behöver inte utgöras av efter varandra tillverkade partier. Accelererade studier eller extrapolerade data från realtidsdata är godtagbara för en första angivelse om hållbarhetstid, men måste följas upp med stabilitetsstudier i realtid.
Avsnittet ska innehålla detaljerad information om bland annat
a)studierapporten, inklusive protokoll, antal partier, acceptanskriterier och testintervall,
b)när accelererade studier har genomförts inför realtidsstudier, en beskrivning av den metod som använts för de accelererade studierna,
c)slutsatserna och den angivna hållbarhetstiden.
6.3.2Stabilitet vid användning
I detta avsnitt finns information om studier av stabilitet vid användning för ett parti som återspeglar en faktisk, rutinmässig användning av produkten, oavsett om den är verklig eller simulerad. Detta kan inkludera stabilitet för öppnad vial och/eller stabilitet vid användning i automatiserade instrument.
729
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/276 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
För automatiserade instrument ska stödjande uppgifter ingå, om kalibreringsstabilitet anges.
Avsnittet ska innehålla detaljerad information om bland annat
a)studierapporten (inklusive protokoll, acceptanskriterier och testintervall),
b)slutsatserna och angiven stabilitet vid användning.
6.3.3Transportstabilitet
Detta avsnitt ska innehålla information om sådana studier av transportstabiliteten för ett parti av produkter, som utförs i syfte att utvärdera produkternas tolerans för de förväntade transportförhållandena.
Transportundersökningar får utföras under verkliga och/eller simulerade förhållanden och ska innehålla varierande transportförhållanden, t.ex. extrem värme och/eller kyla.
Avsnittet ska innehålla information om
a)studierapporten (inklusive protokollet och acceptanskriterierna),
b)den metod som använts för att simulera förhållanden,
c)slutsats och rekommenderade transportförhållanden.
6.4Kontroll och validering av programvara
Dokumentationen ska innehålla bevis för validering av den programvara som används i den färdiga produkten. Sådan information ska normalt innehålla en sammanfattning av resultaten från all kontroll, validering och testning som utförs internt och tillämpas i en faktisk användarmiljö före det slutgiltiga utsläppandet. Den ska
även omfatta alla olika hårdvarukonfigurationer och i förekommande fall operativsystem som anges
imärkningen.
6.5Kompletterande uppgifter som krävs i särskilda fall
a)Om produkter släpps ut på marknaden i sterilt skick eller i ett definierat mikrobiologiskt tillstånd ska det finnas en beskrivning av miljöförhållandena i de relevanta tillverkningsleden. För produkter som släpps ut på marknaden i sterilt skick ska det finnas en beskrivning av de metoder som använts, inklusive valideringsrap porterna, med avseende på förpackning, sterilisering och bibehållande av steriliteten. Valideringsrapporten ska behandla testning för att detektera kvarvarande mikroorganismer, pyrogentestning och i förekommande fall testning för att detektera resthalter av steriliseringsmedel.
b)Om produkter innehåller vävnader, celler och ämnen från människa eller djur eller av mikrobiellt ursprung, ska det finnas information om dessa materials ursprung och om de förhållanden under vilka de insamlades.
c)Om produkter släpps ut på marknaden med en mätfunktion, ska det finnas en beskrivning av de metoder som används för att säkerställa mätinstrumentens noggrannhet enligt specifikationerna.
d)Om produkten ska kopplas till annan utrustning för att fungera på avsett sätt ska det finnas en beskrivning av den därav resulterande kombinationen, inklusive bevis för att den uppfyller de allmänna krav på säkerhet och prestanda som anges i bilaga I när den är kopplad till sådan utrustning, med beaktande av de egenskaper som tillverkaren har angett.
730
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/277 |
SV | |||
|
|
|
|
BILAGA III
TEKNISK DOKUMENTATION OM ÖVERVAKNING AV PRODUKTER SOM SLÄPPTS UT PÅ MARKNADEN
Den tekniska dokumentation om övervakning av produkter som släppts ut på marknaden som ska utarbetas av tillverkaren i enlighet med artiklarna 78–81 ska presenteras på ett tydligt, organiserat, sökvänligt och otvetydigt sätt och ska särskilt innehålla de uppgifter som anges i denna bilaga:
1.Plan för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden som utarbetats enligt artikel 79.
Tillverkaren ska i en plan för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden bevisa att den uppfyller den skyldighet som avses i artikel 78.
a)Planen för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden ska behandla insamling och utnyttjande av tillgänglig information, särskilt
—information om allvarliga tillbud, inbegripet uppgifter i periodiska säkerhetsrapporter, samt korrigerande säkerhetsåtgärder på marknaden,
—uppgifter om tillbud som inte är allvarliga och uppgifter om alla oönskade biverkningar,
—information från trendrapportering,
—relevant facklitteratur eller teknisk litteratur, databaser och/eller register,
—information, inbegripet återkoppling och klagomål, från användare, distributörer och importörer, och
—allmänt tillgänglig information om liknande medicintekniska produkter.
b)Planen för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden ska åtminstone omfatta
—ett proaktivt och systematiskt förfarande för insamling av information enligt led a; förfarandet ska möjliggöra en korrekt karakterisering av produkternas prestanda liksom en jämförelse mellan produkten och liknande artiklar som är tillgängliga på marknaden,
—effektiva och lämpliga metoder och förfaranden för bedömning av de insamlade uppgifterna,
—lämpliga indikatorer och tröskelvärden som ska användas vid den kontinuerliga omprövningen av analysen av risk-/nyttaförhållandet och av riskhanteringen enligt avsnitt 3 i bilaga I,
—effektiva och lämpliga metoder och verktyg för undersökning av klagomål och analys av marknadserfarenheter som samlats in på fältet,
—metoder och protokoll för hantering av händelser som är föremål för en trendrapport enligt artikel 83, inbegripet de metoder och protokoll som ska användas för att fastställa en eventuell statistiskt signifikant ökning av tillbudens frekvens eller allvarlighetsgrad, samt observationsperioden,
—metoder och protokoll för effektiv kommunikation med behöriga myndigheter, anmälda organ, ekonomiska aktörer och användare,
—en hänvisning till förfaranden för att fullgöra tillverkarens skyldigheter enligt artiklarna 78, 79 och 81,
—systematiska förfaranden för identifiering och inledande av lämpliga åtgärder, inklusive korrigerande åtgärder,
—effektiva verktyg för spårning och identifiering av produkter för vilka korrigerande åtgärder kan bli nödvändiga, och
—en plan för prestandauppföljning av produkter som släppts ut på marknaden enligt del B i bilaga XIII eller en motivering till varför genomförandet av en prestandauppföljning av produkter som släppts ut på marknaden inte är tillämpligt.
2.Den periodiska säkerhetsrapporten enligt artikel 81 och den rapport avseende övervakning av produkter som släppts ut på marknaden som avses i artikel 80.
731
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/278 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
BILAGA IV
EU-FÖRSÄKRAN OM ÖVERENSSTÄMMELSE
EU-försäkran om överensstämmelse ska omfatta följande information:
1.Tillverkarens namn, registrerade firmanamn eller registrerade varumärke och, om ett sådant redan har utfärdats, Eudamed-registreringsnummer (SRN) enligt artikel 28 och, i förekommande fall, tillverkarens auktoriserade representant samt adress till deras säte, där de kan kontaktas och fysiskt lokaliseras.
2.En förklaring om att EU-försäkran om överensstämmelse utfärdas på tillverkarens eget ansvar.
3.Den grundläggande UDI-DI:n enligt del C i bilaga VI.
4.Produktnamn och handelsnamn, produktkod, katalognummer eller någon annan entydig hänvisning som gör det
möjligt att identifiera och spåra den produkt som EU-försäkran om överensstämmelse omfattar – såsom i förekommande fall ett foto – samt dess avsedda ändamål. Utom när det gäller produktnamnet och handelsnamnet kan den information som möjliggör identifiering och spårbarhet ges genom den grundläggande UDI-DI som avses i punkt 3.
5.Produktens riskklass i enlighet med bestämmelserna i bilaga VIII.
6.En förklaring om att den produkt som försäkran gäller överensstämmer med denna förordning och i tillämpliga fall med annan relevant unionslagstiftning som innehåller bestämmelser om utfärdande av en EU-försäkran om överensstämmelse.
7.Hänvisningar till gemensamma specifikationer som följts och i enlighet med vilka överensstämmelsen försäkras.
8.I tillämpliga fall det anmälda organets namn och identifieringsnummer, en beskrivning av det genomförda förfarandet för bedömning av överensstämmelse och en identifiering av det eller de utfärdade intygen.
9.I förekommande fall ytterligare information.
10.Ort och datum för utfärdande av försäkran, namn på och befattning för den person som undertecknade den, uppgift om på vems vägnar personen undertecknade försäkran samt namnteckning.
732
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/279 |
SV | |||
|
|
|
|
BILAGA V
CE-MÄRKNING OM ÖVERENSSTÄMMELSE
1. CE-märkningen ska bestå av initialerna ”CE” enligt följande modell:
2.Om CE-märkningen förminskas eller förstoras, ska proportionerna i modellen behållas.
3.CE-märkningens olika delar ska väsentligen ha samma vertikala mått, som inte får understiga 5 mm. Undantag från detta minimimått får göras för små produkter.
733
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/280 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
BILAGA VI
INFORMATION SOM SKA LÄMNAS VID REGISTRERING AV PRODUKTER OCH EKONOMISKA AKTÖRER I ENLIGHET MED ARTIKLARNA 26.3 OCH 28, BASUPPGIFTER SOM SKA TILLHANDAHÅLLAS UDI- DATABASEN TILLSAMMANS MED UDI-DI I ENLIGHET MED ARTIKLARNA 25 OCH 26 OCH UDI- SYSTEMET
DEL A
INFORMATION SOM SKA LÄMNAS VID REGISTRERING AV PRODUKTER OCH EKONOMISKA AKTÖRER
I ENLIGHET MED ARTIKLARNA 26.3 OCH 28
Tillverkare eller, i tillämpliga fall, auktoriserade representanter och, i tillämpliga fall, importörer ska lämna information enligt avsnitt 1 och säkerställa att den information om deras produkter som avses i avsnitt 2 är fullständig och korrekt och har uppdaterats av den berörda parten.
1.Information om den ekonomiska aktören
1.1Typ av ekonomisk aktör (tillverkare, auktoriserad representant eller importör).
1.2Namn, adress och kontaktuppgifter för den ekonomiska aktören.
1.3Om informationen lämnas av en annan person på uppdrag av någon av de ekonomiska aktörer som nämns
iavsnitt 1.1, ska namn, adress och kontaktuppgifter uppges för denna person.
1.4Namn, adress och kontaktuppgifter för den eller de personer som har ansvar för arbetet med att säkerställa att regelverket efterlevs enligt artikel 15.
2.Information om produkterna
2.1Grundläggande UDI-DI.
2.2Typ av, nummer på och sista giltighetsdag för det intyg som utfärdats av det anmälda organet och det anmälda organets namn eller identifieringsnummer och kopplingen till de uppgifter på intyget som det anmälda organet har fört in i det elektroniska systemet för anmälda organ och intyg.
2.3Medlemsstat där produkten ska släppas eller har släppts ut på unionsmarknaden.
2.4I fråga om produkter i klass B, klass C eller klass D: medlemsstater där produkten finns eller ska göras tillgänglig.
2.5Förekomst av vävnader eller celler från människa eller derivat därav (ja/nej).
2.6Förekomst av vävnader eller celler av animaliskt ursprung eller derivat därav, enligt kommissionens förordning (EU) nr 722/2012 (ja/nej).
2.7Förekomst av celler eller ämnen av mikrobiellt ursprung (ja/nej).
2.8Produktens riskklass.
2.9I tillämpliga fall identifieringsnumret för prestandastudien.
2.10I fråga om produkter som konstruerats och tillverkats av en annan juridisk eller fysisk person enligt artikel 10.14, namn, adress och kontaktuppgifter för den juridiska eller fysiska personen.
2.11I fråga om produkter i klass C eller D, sammanfattningen av säkerhet och prestanda.
2.12Produktens status (på marknaden, inte längre utsläppt på marknaden, återkallad, korrigerande säkerhetsåtgärder på marknaden inledda).
2.13Angivelse när produkten är en ”ny” produkt. En produkt ska betraktas som ”ny”, om
a)det inte funnits någon sådan produkt för den relevanta analyten eller andra parametern kontinuerligt tillgänglig på unionsmarknaden under de föregående tre åren,
734
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/281 |
SV | |||
|
|
|
|
b)förfarandet bygger på en analysteknik som inte har använts kontinuerligt på unionsmarknaden i samband med en viss analyt eller annan parameter under de föregående tre åren.
2.14Angivelse av om produkten är avsedd för självtestning eller patientnära testning.
DEL B
BASUPPGIFTER SOM SKA TILLHANDAHÅLLAS UDI-DATABASEN TILLSAMMANS MED UDI-DI
I ENLIGHET MED ARTIKLARNA 25 OCH 26
Tillverkaren ska tillhandahålla UDI-databasen UDI-DI:n och följande uppgifter om tillverkaren och produkten:
1.Kvantitet per förpackningskonfiguration.
2.Den grundläggande UDI-DI:n i enlighet med artikel 24.6 och en eller flera eventuella kompletterande UDI-DI.
3.Information om hur produktionen av produkten kontrolleras (förfallodatum eller tillverkningsdatum, partinummer (LOT), serienummer).
4.I förekommande fall, ”användningsenhets”-UDI-DI (när den enskilda produkten inte har tilldelats någon UDI på nivån för dess ”användningsenhet”, ska en produktidentifiering tilldelas ”användningsenheten” för att knyta användningen av en produkt till en patient).
5.Namn på och adress till tillverkaren (enligt märkningen).
6.Tillverkarens Eudamed-registreringsnummer (SRN) utfärdat i enlighet med artikel 28.2.
7.I förekommande fall, namn och adress för den auktoriserade representanten (enligt märkningen).
8.Den medicintekniska produktens nomenklaturnummer i enlighet med artikel 23.
9.Produktens riskklass.
10.I förekommande fall, namn eller handelsnamn.
11.I förekommande fall, produktmodell-, referens- eller katalognummer.
12.Ytterligare produktbeskrivning (frivillig uppgift).
13.I förekommande fall, lagrings- och/eller hanteringsförhållanden enligt märkningen eller bruksanvisningen.
14.I förekommande fall, ytterligare handelsnamn för produkten.
15.Märkning som anger om produkten är avsedd för engångsbruk (ja/nej).
16.I förekommande fall, det maximala antalet återanvändningar.
17.Märkning som anger att produkten är steril (ja/nej).
18.Om produkten ska steriliseras före användning (ja/nej).
19.Webbadress för ytterligare information, som elektroniska bruksanvisningar (frivillig uppgift).
20.I förekommande fall, kritiska varningar eller kontraindikationer.
21.Produktens status (på marknaden, inte längre utsläppt på marknaden, återkallad, säkerhetsåtgärder på marknaden inledda).
735
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/282 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
DEL C
UDI-SYSTEMET
1.Definitioner
Automatisk identifiering och datainsamling (nedan kallad AIDC)
AIDC är en teknologi som används för att automatiskt samla in data. AIDC-teknik omfattar streckkoder, smarta kort (smart cards), biometri och radiofrekvensidentifiering (RFID).
Grundläggande UDI-DI
Den grundläggande UDI-DI:n är den primära identifieraren för en produktmodell. Det är den produktidentifierare (DI) som tilldelas på produktens användningsenhetsnivå. Den är den viktigaste faktorn för registren i UDI- databasen, och ska anges i relevanta intyg och EU-försäkringar om överensstämmelse.
Användningsenhetens DI
Användningsenhets-DI syftar till att knyta användningen av en produkt till en patient i fall där UDI-märkningen inte görs på den enskilda produkten på nivån av dess användningsenhet, t.ex. när flera enheter av samma produkt förpackas tillsammans.
Konfigurerbar produkt
En konfigurerbar produkt är en produkt som består av flera komponenter som tillverkaren kan montera i flera konfigurationer. Dessa enskilda komponenter kan vara produkter i sig själva.
Konfiguration
En konfiguration är en kombination av utrustningsdelar enligt tillverkarens specifikationer som tillsammans fungerar som en produkt för att åstadkomma ett avsett ändamål. Kombinationen av delar får ändras, justeras eller specialanpassas för att tillgodose specifika behov.
UDI-DI
UDI-DI:n är en unik numerisk eller alfanumerisk kod som är specifik för en produktmodell och även används som ”åtkomstnyckel” för information som lagras i en UDI-databas.
Mänskligt läsbar tolkning (HRI)
Den mänskligt läsbara tolkningen är en läslig tolkning av de datatecken som kodats på UDI-bäraren. Förpackningsnivåer
Med förpackningsnivåer avses de olika produktförpackningsnivåer som innehåller en fastställd mängd produkter, som varje kartong eller låda.
Produktionsidentifiering (UDI-PI)
UDI-PI är en numerisk eller alfanumerisk kod som identifierar produktionsenhetens produktion.
De olika typerna av UDI-PI:er inbegriper serienummer, partinummer (LOT), programvaruidentifiering samt tillverknings- eller förfallodatum, eller båda typerna av datum.
Radiofrekvensidentifiering (RFID)
RFID är en teknik som använder sig av kommunikation genom användning av radiovågor för att förmedla data mellan en läsare och en elektronisk tagg som är fäst på ett föremål i identifieringssyfte.
Transportcontainer
En transportcontainer är en container där spårbarheten kontrolleras genom en process som är specifik för logistiksystem.
736
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/283 |
SV | |||
|
|
|
|
Unik produktidentifiering (UDI)
Den unika produktidentifieringen (UDI:n) är en serie numeriska eller alfanumeriska tecken som skapas genom en internationellt accepterad standard för produktidentifiering och produktkodning. Den gör det möjligt att entydigt identifiera en specifik produkt på marknaden. En UDI består av en UDI-DI och en UDI-PI.
Ordet ”unik” innebär att enskilda produktenheter inte serieproduceras.
UDI-bärare
UDI-bäraren är det medel med vilket UDI:n överförs med hjälp av AIDC och, i tillämpliga fall, dess HRI.
UDI-bärare inbegriper bland annat endimensionell/linjär streckkod, tvådimensionell/matrisstreckkod, RFID.
2.Allmänna krav
2.1Märkningen av UDI:n är ett kompletterande krav – den ersätter inte övriga märknings- och etiketteringskrav enligt bilaga I till denna förordning.
2.2Tillverkaren ska tilldela och bibehålla unika UDI:er för sina produkter.
2.3Endast tillverkaren får placera UDI:n på produkten eller dess förpackning.
2.4Endast kodningsstandarder som tillhandahålls av de utfärdande enheter som utsetts av kommissionen i enlighet med artikel 24.2 får användas.
3.UDI
3.1Produkten eller dess förpackning ska tilldelas en UDI. Högre förpackningsnivåer ska ha sin egen UDI.
3.2Transportcontainrar ska vara undantagna från kravet i avsnitt 3.1. Till exempel behövs inte någon UDI på en logistisk enhet när en vårdgivare beställer flera produkter med användning av UDI:n eller modellnumret för enskilda produkter och tillverkaren lägger dessa produkter i en container för transport eller för att skydda de individuellt förpackade produkterna, ska container (den logistiska enheten) inte omfattas av UDI-kraven.
3.3UDI:n ska innehålla två delar: en UDI-DI och en UDI-PI.
3.4UDI-DI:n ska vara unik på varje produktförpackningsnivå.
3.5Om ett partinummer (LOT), serienummer, programvaruidentifiering eller förfallodatum anges på märkningen, ska detta vara en del av UDI-PI:n. Om märkningen dessutom innehåller ett tillverkningsdatum, behöver detta inte ingå i UDI-PI:n. Om märkningen endast innehåller ett tillverkningsdatum, ska detta användas som UDI-PI.
3.6Varje komponent som anses vara en produkt och som i sig är kommersiellt tillgänglig ska tilldelas en separat UDI, såvida inte komponenterna ingår i en konfigurerbar produkt som är märkt med en egen UDI.
3.7Uppsättningar ska tilldelas och vara försedda med egna UDI:er.
3.8Tillverkaren ska tilldela produkten UDI:n i enlighet med den kodningsstandard som är tillämplig.
3.9En ny UDI-DI ska krävas vid en ändring som skulle kunna leda till felaktig identifiering av produkten och/eller otydlighet i fråga om dess spårbarhet. Framför allt ska en ny UDI-DI krävas vid någon förändring av en av följande UDI-databasuppgifter:
a)Namn eller handelsnamn.
b)Produktversion eller produktmodell.
c)Märkning som anger om produkten är avsedd för engångsbruk.
d)Förpackad sterilt.
e)Behov av sterilisering.
737
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/284 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
f)Antal produkter som tillhandahålls i en förpackning.
g)Kritiska varningar eller kontraindikationer.
3.10Tillverkare som ompaketerar eller märker om produkter med sin egen märkning ska föra register över den ursprungliga produkttillverkarens UDI.
4.UDI-bärare
4.1UDI-bäraren (AIDC- och HRI-presentationen av UDI:n) ska placeras på märkningen och på alla högre förpackningsnivåer. De högre förpackningsnivåerna omfattar inte transportcontainrar.
4.2I händelse av betydande utrymmesbegränsningar på användningsenhetens förpackning får UDI-bäraren placeras på närmaste högre förpackningsnivå.
4.3För produkter för engångsbruk i klasserna A och B som förpackas och märks individuellt ska UDI-bäraren inte krävas på förpackningen, men den ska finnas på en högre förpackningsnivå, t.ex. en kartong som innehåller flera förpackningar. Om vårdgivaren inte förväntas ha tillgång till den högre produktförpackningsnivå, t.ex. i samband med vård i hemmet, ska UDI:n placeras på förpackningen.
4.4För produkter som uteslutande är avsedda för återförsäljningsställen behöver inte UDI-PI:n i AIDC finnas på försäljningsställets förpackning.
4.5När andra AIDC-bärare än UDI-bärare ingår i märkningen, ska UDI-bäraren vara lätt att identifiera.
4.6Om linjär streckkod används, får UDI-DI:n och UDI-PI:n vara sammanlänkad eller icke-sammanlänkad i minst två streckkoder. Alla delar och komponenter i den linjära streckkoden ska gå att urskilja och identifiera.
4.7Om betydande hinder begränsar användningen av både AIDC och HRI på märkningen, ska endast AIDC- formatet behöva finnas på märkningen. För produkter avsedda att användas utanför hälso- och sjukvårdsin rättningar, t.ex. produkter för vård i hemmet, ska HRI:n emellertid finnas på märkningen, även om det leder till att det inte finns något utrymme för AIDC.
4.8HRI-formatet ska följa den UDI-kodsutfärdande enhetens regler.
4.9Om tillverkaren använder RFID-teknologi ska även en linjär eller tvådimensionell streckkod, i enlighet med de utfärdande enheternas standard, finnas på märkningen.
4.10På produkter som går att återanvända ska en UDI-bärare finnas på själva produkten. UDI-bärare på produkter som går att återanvända och som kräver desinficering, sterilisering eller helrenovering mellan användning på patienter ska under produktens avsedda livstid vara permanenta och läsbara efter varje process som utförs för att färdigställa produkten för efterföljande användning.
4.11UDI-bäraren ska vara läsbar vid normal användning och under hela produktens avsedda livstid.
4.12Om UDI-bäraren är lätt läsbar eller lätt att skanna genom produktens förpackning, ska UDI-bäraren inte behöva placeras på förpackningen.
4.13När det gäller enstaka slutprodukter bestående av flera delar som måste monteras före första användning ska det räcka att UDI-bäraren bara placeras på en del av varje produkt.
4.14UDI-bäraren ska placeras så att det går att komma åt AIDC vid normal drift eller förvaring.
4.15De streckkodsbärare som inbegriper såväl UDI-DI som UDI-PI får även innehålla uppgifter som är väsentliga för att produkten ska fungera eller andra uppgifter.
5.Allmänna principer för UDI-databasen
5.1UDI-databasen ska stödja användningen av alla basuppgifter för UDI-databasen enligt del B i denna bilaga.
738
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/285 |
SV | |||
|
|
|
|
5.2Tillverkare ska ansvara för att inledningsvis inkomma med och för att uppdatera identifieringsinformationen och andra produktdata i UDI-databasen.
5.3Lämpliga metoder/förfaranden ska införas för validering av tillhandahållna uppgifter.
5.4Tillverkarna ska med jämna mellanrum kontrollera att alla uppgifter som är relevanta för produkter som de har släppt ut på marknaden är korrekta, utom för produkter som inte längre är tillgängliga på marknaden.
5.5 | Det faktum att produktens UDI-DI förekommer i UDI-databasen ska inte anses innebära att produkten är |
| i överensstämmelse med denna förordning. |
5.6Databasen ska göra det möjligt att knyta alla produktens förpackningsnivåer till varandra.
5.7Uppgifter för nya UDI-DI ska vara tillgängliga vid den tidpunkt då produkten släpps ut på marknaden.
5.8Tillverkaren ska uppdatera det relevanta UDI-databasregistret inom 30 dagar när en ändring gjorts av en uppgift som INTE kräver en ny UDI-DI.
5.9Internationellt accepterade standarder för uppgiftslämning och uppdatering ska i möjligaste mån användas av UDI-databasen.
5.10Användargränssnittet för UDI-databasen ska finnas tillgängligt på alla unionens officiella språk. Användning av fritextfält ska dock minimeras för att minska behovet av översättning.
5.11Uppgifter om produkter som inte längre är tillgängliga på marknaden ska bevaras i UDI-databasen.
6.Regler för särskilda produkttyper
6.1Återanvändbara produkter som ingår i uppsättningar och kräver rengöring, desinficering, sterilisering eller helrenovering mellan användningarna.
6.1.1UDI:n för sådana produkter ska placeras på produkten och vara läsbar efter varje förfarande som utförs för att färdigställa produkten för nästa användning.
6.1.2UDI-PI-egenskaperna, som partinummer (LOT) eller serienummer, ska fastställas av tillverkaren.
6.2Programvara för produkter
6.2.1Kriterier för UDI-tilldelning
UDI ska tilldelas på programvarans systemnivå. Endast programvara som i sig är kommersiellt tillgänglig och programvara som i sig utgör en produkt ska omfattas av detta krav.
Programvaruidentifieringen ska anses vara tillverkningskontrollmekanismen och ska visas i UDI-PI:n.
6.2.2En ny UDI-DI ska krävas vid varje förändring som ändrar
a)ursprunglig prestanda,
b)programvarans säkerhet eller avsedda användning,
c)tolkning av data.
Sådana ändringar omfattar nya eller ändrade algoritmer, databasstrukturer, driftsplattform, arkitektur eller nya användargränssnitt eller nya kanaler för driftskompatibilitet.
6.2.3Mindre programvarurevisioner ska kräva en ny UDI-PI, och inte en ny UDI-DI:
Mindre programvarurevisioner förknippas i allmänhet med buggfixar, användbarhetsförbättringar, som inte görs av säkerhetsskäl, säkerhetsrelaterade programrättningar eller driftseffektivitet.
Mindre programvarurevisioner ska identifieras genom tillverkarspecifik identifiering.
739
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/286 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
6.2.4UDI-placeringskriterier för programvara
a)När programvaran levereras på ett fysiskt medium, t.ex. cd eller dvd, ska varje förpackningsnivå vara försedd med den mänskligt läsbara representationen och AIDC-representationen av den fullständiga UDI:n. Den UDI som fästs på det fysiska medium som innehåller programvaran och dess förpackning ska vara identisk med den UDI som tilldelats programvaran på systemnivå.
b)UDI:n ska tillhandahållas användare på en lättillgänglig skärmbild som lättläslig oformaterad text, t.ex. en ”om programvaran”-fil eller som en del av startskärmbilden.
c)Programvara som saknar användargränssnitt, t.ex. mellanvara (middleware) för bildomvandling, ska kunna sända UDI:n genom ett gränssnitt för tillämpningsprogram (Application Programming Interface, API).
d)Endast den mänskligt läsbara delen av UDI:n ska krävas vid elektronisk visning av programvaran. UDI:ns AIDC-märkning ska inte krävas vid elektronisk visning, t.ex. ”om programvaran”-meny, introduktionsruta.
e)UDI:ns mänskligt läsbara format för programvaran ska inbegripa tillämpningsidentifieringen (Application Identifiers, AI) för den standard som de utfärdande enheterna använder för att hjälpa användaren att identifiera UDI:n och fastställa vilken standard som används för att skapa UDI:n.
740
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/287 |
SV | |||
|
|
|
|
BILAGA VII
KRAV SOM SKA UPPFYLLAS AV ANMÄLDA ORGAN
1.ORGANISATORISKA OCH ALLMÄNNA KRAV
1.1Rättslig status och organisationsstruktur
1.1.1Varje anmält organ ska vara inrättat enligt nationell rätt i en medlemsstat eller enligt lagen i ett tredjeland med vilket unionen har ingått ett avtal i detta avseende. Deras juridiska person och status ska dokumenteras fullt ut. Denna dokumentation ska omfatta information om ägande och de juridiska eller fysiska personer som utövar kontroll över de anmälda organen.
1.1.2Om det anmälda organet är en juridisk enhet som är en del av en större organisation, ska den organisationens verksamhet och såväl dess organisatoriska struktur och styrning som dess förhållande till det anmälda organet dokumenteras klart och tydligt. I dessa fall ska kraven i avsnitt 1.2 tillämpas på såväl det anmälda organet som den organisation som det tillhör.
1.1.3Om ett anmält organ helt eller delvis äger juridiska enheter som är etablerade i en medlemsstat eller i ett tredjeland eller ägs av ett annat rättssubjekt, ska dessa enheters verksamhet och ansvarsområden samt deras rättsliga och operativa förbindelser med det anmälda organet vara klart definierade och dokumenterade. Den personal vid enheterna som utför uppgifter som avser bedömning av överensstämmelse enligt denna förordning ska omfattas av de tillämpliga kraven i denna förordning.
1.1.4Det anmälda organets organisationsstruktur, ansvarsfördelning, rapporteringsvägar och driftsätt ska vara sådana att de säkerställer att det finns förtroende för det anmälda organets prestationer och för resultaten av de aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse som det utför.
1.1.5Det anmälda organet ska tydligt dokumentera sin organisationsstruktur samt de uppgifter, det ansvar och de befogenheter som innehas av dess högsta ledning och annan personal som kan ha inflytande på det anmälda organets prestationer och för resultaten av dess aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse.
1.1.6Det anmälda organet ska identifiera personer i sin högsta ledning med övergripande befogenheter och ansvar på vart och ett av följande områden:
a)Tillhandahållande av tillräckliga resurser för aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse.
b)Utveckling av förfaranden och praxis för det anmälda organets drift.
c)Övervakning av implementeringen av det anmälda organets förfaranden, praxis och kvalitetsledningssystem.
d)Övervakning av det anmälda organets ekonomi.
e)Det anmälda organets aktiviteter och beslut, inklusive avtal.
f)Delegering av befogenheter till personal och/eller kommittéer, när så behövs, för utförande av specifika aktiviteter.
g)Samverkan med myndigheten med ansvar för anmälda organ och kraven på kommunikation med andra behöriga myndigheter, kommissionen och andra anmälda organ.
1.2Oberoende och opartiskhet
1.2.1Det anmälda organet ska vara tredjepartsorgan som är oberoende av tillverkaren av den produkt som är föremål för dess bedömning av överensstämmelse. Det anmälda organet ska också vara oberoende av varje annan ekonomisk aktör som har ett intresse av produkten samt av eventuella konkurrenter till tillverkaren. Detta utesluter inte att det anmälda organet genomför bedömning av överensstämmelse för konkurrerande tillverkare.
741
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/288 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
1.2.2Det anmälda organet ska vara organiserat och drivas på ett sådant sätt att dess verksamhet är oberoende, objektiv och opartisk. Det anmälda organet ska dokumentera och genomföra en struktur och förfaranden som garanterar opartiskheten och främjar och tillämpar principerna om opartiskhet i hela organisationen, hos alla anställda och i all bedömningsverksamhet. Sådana förfaranden ska möjliggöra identifiering, undersökning och lösning av sådana fall där en intressekonflikt kan uppstå, inklusive arbete med konsulttjänster på området för produkter före anställningen hos det anmälda organet. Undersökningen, resultatet och lösningen ska dokumenteras.
1.2.3Det anmälda organet, dess högsta ledning och den personal som ansvarar för utförandet av uppgifterna avseende bedömning av överensstämmelse ska uppfylla följande krav:
a)De får inte utgöras av någon som konstruerar, tillverkar, levererar, installerar, köper, äger eller underhåller de produkter som de bedömer och inte heller av en auktoriserad representant för någon av dessa parter. En sådan restriktion ska inte hindra inköp och användning av bedömda produkter som behövs för det anmälda organets verksamhet och utförandet av bedömningen av överensstämmelse eller användning av sådana produkter för personligt bruk.
b)De får inte delta i konstruktion, tillverkning, marknadsföring, installering och användning eller underhåll av de produkter för vilka de har utsetts och inte heller företräda parter som bedriver sådan verksamhet.
c)De får inte delta i verksamhet som kan påverka deras objektivitet eller integritet i samband med de aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse för vilka de har utsetts.
d)De får inte erbjuda eller tillhandahålla någon tjänst som kan äventyra förtroendet för deras oberoende, objektivitet eller opartiskhet. De får i synnerhet inte erbjuda eller tillhandahålla konsulttjänster till tillverkaren, dennes auktoriserade representant, en leverantör eller en affärskonkurrent i fråga om utformning, konstruktion, tillverkning, marknadsföring eller underhåll av de produkter eller processer som är under bedömning.
e)De får inte ha några kopplingar till en organisation som själv tillhandahåller konsultjänster enligt led d. En sådan restriktion utesluter inte allmän utbildning som inte är kundspecifik och som har anknytning till föreskrifter om produkter eller tillhörande standarder.
1.2.4Om en person har arbetat med konsulttjänster inom produktområdet innan han eller hon började arbeta hos ett anmält organ ska detta dokumenteras fullständigt när anställningen inleds, och potentiella intressekonflikter ska övervakas och lösas i enlighet med denna bilaga. Personer som tidigare har varit anställda hos en specifik kund eller tillhandahållit konsulttjänster inom produktområdet till en specifik kund innan de började arbeta hos ett anmält organ får under en period av tre år inte delta i aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse för denna specifika kund eller för företag inom samma koncern.
1.2.5Det ska garanteras att de anmälda organen såväl som deras högsta ledning och bedömningspersonalen är opartiska. Ersättningsnivån till den högsta ledningen och bedömningspersonalen vid ett anmält organ och underleverantörer som deltar i aktiviteter avseende bedömning får inte styras av resultatet av bedömningarna. Anmälda organ ska göra intresseförklaringarna från sin högsta ledning tillgängliga för allmänheten.
1.2.6Om ett anmält organ ägs av en offentlig myndighet eller institution, ska det säkerställas och dokumenteras att det har en oberoende ställning och att inga intressekonflikter finns mellan, å ena sidan, myndigheten med ansvar för anmälda organ och/eller den behöriga myndigheten och, å andra sidan, det anmälda organet.
1.2.7Det anmälda organet ska säkerställa och dokumentera att dess dotterbolags och underleverantörers eller andra associerade organs verksamhet, inbegripet dess ägares verksamhet, inte påverkar dess oberoende, opartiskhet och objektivitet när det utför aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse.
1.2.8Det anmälda organet ska verka enligt konsekventa, rättvisa och rimliga villkor och bestämmelser och beakta intressena hos små och medelstora företag enligt definitionen i rekommendation 2003/361/EG när det gäller avgifter.
1.2.9Kraven i detta avsnitt ska på intet sätt utesluta utbyte av teknisk information och riktlinjer mellan ett anmält organ och en tillverkare som ansöker om bedömning av överensstämmelse hos organet.
742
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/289 |
SV | |||
|
|
|
|
1.3Konfidentialitet
1.3.1Det anmälda organet ska ha infört dokumenterade förfaranden som ska säkerställa att dess personal, kommittéer, dotterbolag, underleverantörer och andra associerade organ eller personal vid externa organ respekterar konfidenti aliteten i fråga om den information som organen får kännedom om i samband med aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse, utom när informationen måste lämnas ut enligt lag.
1.3.2Personalen vid ett anmält organ ska iaktta tystnadsplikt beträffande all information som de erhåller vid utförandet av sina uppgifter enligt denna förordning eller bestämmelser i nationell rätt som genomför den, utom gentemot myndigheterna med ansvar för anmälda organ, behöriga nationella myndigheter för produkter i medlemsstaterna och kommissionen. Äganderättigheter ska skyddas. Det anmälda organet ska ha infört dokumenterade förfaranden i fråga om de krav som avses i detta avsnitt.
1.4Ansvar
1.4.1Det anmälda organet ska teckna en lämplig ansvarsförsäkring med avseende på dess aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse, såvida inte medlemsstaten i fråga ikläder sig ansvarighet i överensstämmelse med nationell rätt eller den medlemsstaten är direkt ansvarig för bedömningen av överensstämmelse.
1.4.2Ansvarsförsäkringens omfattning och totala värde ska motsvara nivån på och den geografiska omfattningen av det anmälda organets verksamhet och stå i proportion till riskprofilen för de produkter som det anmälda organet har certifierat. Ansvarsförsäkringen ska omfatta de fall då det anmälda organet kan tvingas att begränsa intygen eller att tillfälligt eller slutgiltigt återkalla dem.
1.5Finansiella krav
Det anmälda organet ska ha de finansiella resurser som krävs för att utföra bedömningen av överensstämmelse inom omfattningen av organets utseende och därmed sammanhängande affärsverksamhet. Det ska dokumentera och bevisa sin ekonomiska kapacitet och långsiktiga ekonomiska bärkraft, i tillämpliga fall med beaktande av eventuella särskilda omständigheter under en första inledande fas.
1.6Deltagande i samordningsverksamhet
1.6.1Det anmälda organet ska delta i eller säkerställa att dess bedömningspersonal får information om relevant standar diseringsarbete och i arbetet i det anmälda organets samordningsgrupp enligt artikel 49 i förordning (EU) 2017/745, samt att dess bedömningspersonal och beslutsfattande personal informeras om all relevant lagstiftning, om alla relevanta vägledningsdokument och dokument om bästa metoder som antagits inom ramen för denna förordning.
1.6.2Det anmälda organet ska beakta vägledningsdokumenten och dokumenten om bästa metoder.
2.KVALITETSLEDNINGSKRAV
2.1Det anmälda organet ska upprätta, dokumentera, implementera, upprätthålla och driva ett kvalitetsledningssystem som är anpassat till arten av bedömningen av överensstämmelse och dess område och omfattning och som både kan understödja och visa att kraven i denna förordning uppfylls konsekvent.
2.2Det anmälda organets kvalitetsledningssystem ska minst omfatta följande:
a)Ledningssystemstruktur och därtill relaterad dokumentation, inbegripet policy och mål för dess verksamhet.
b)Strategier för avdelning av personal till olika delar av verksamheten och dessa medarbetares ansvarsområden.
c)Bedömnings- och beslutsprocessen i enlighet med de uppgifter, ansvarsområden och roller som högsta ledningen och annan personal på det anmälda organet har.
d)Planering, genomförande, utvärdering och, vid behov, anpassning av förfarandena för bedömning av överensstämmelse.
e)Styrning av specificerande dokument.
f)Styrning av redovisande dokument.
g)Granskning av ledningens genomgångar.
h)Internrevisioner.
743
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/290 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
i)Korrigerande och förebyggande åtgärder.
j)Klagomål och överklaganden.
k)Fortbildning.
Om dokument används på olika språk ska det anmälda organet säkerställa och kontrollera att de har samma innehåll.
2.3Det anmälda organets högsta ledning ska se till att kvalitetsledningssystemet till fullo förstås, är implementerat och upprätthålls i hela det anmälda organets organisation, inklusive hos dotterbolag och underleverantörer som deltar i aktiviteterna avseende bedömning av överensstämmelse enligt denna förordning.
2.4Det anmälda organet ska kräva att all personal med sin namnteckning eller motsvarande formellt förbinder sig att följa de förfaranden som varje anmält organ har fastställt. Denna förbindelse ska omfatta aspekter som berör konfidentialitet och oberoende från kommersiella och andra intressen liksom pågående eller tidigare förbindelser med kunderna. De anställda ska åläggas att fylla i en skriftlig förklaring där de försäkrar att de följer principerna om konfidentialitet, oberoende och opartiskhet.
3.RESURSKRAV
3.1Allmänt
3.1.1Anmälda organ ska kunna utföra alla de uppgifter som de åläggs genom denna förordning med högsta yrkesmässiga integritet och nödvändig kompetens på det specifika området, oavsett om dessa uppgifter utförs av de anmälda organen själva eller av annan part för deras räkning och under deras ansvar.
De anmälda organen ska i synnerhet ha nödvändig personal och förfoga över eller ha tillgång till all utrustning, alla anläggningar och all kompetens som de behöver för att korrekt utföra de tekniska, vetenskapliga och administrativa uppgifter som ingår i de aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse för vilka de är utsedda. Sådana krav förutsätter att det anmälda organet, vid alla tidpunkter och vid varje förfarande för bedömning av överensstämmelse och för varje produkttyp för vilken det har utsetts, ständigt har tillräcklig administrativ, teknisk och vetenskaplig personal med erfarenhet av och kunskaper om de berörda produkterna och motsvarande teknik till sitt förfogande. Denna personal ska vara tillräckligt stor för att säkerställa att det anmälda organet i fråga kan utföra bedömningen av överensstämmelse, inklusive bedömningen av den medicinska funktionaliteten, prestandautvärderingar samt prestandan och säkerheten hos de produkter för vilka det har utsetts, med hänsyn till kraven i denna förordning, särskilt de i bilaga I.
Ett anmält organs sammanlagda kompetens ska vara sådan att det är möjligt för organet att bedöma de produkttyper för vilka det har utsetts. Det anmälda organet ska ha tillräcklig intern kompetens för att kritiskt utvärdera bedömningar som genomförts av externa experter. Uppgifter som ett anmält organ inte får lägga ut på underleverantörer anges i avsnitt 4.1.
Personal som leder ett anmält organs aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse av produkter ska ha lämplig kunskap för att inrätta och driva ett system för att välja ut den personal som ska utföra bedömnings- och kontrollverksamhet, kontroll av denna personals kompetens, godkännande och fördelning av deras uppgifter, anordnande av personalens grundutbildning och fortbildning, tilldelning av ansvar samt övervakning av personalen, i syfte att säkerställa att den personal som genomför och utför bedömnings- och kontrollverksamhet är behörig att fullgöra sina uppgifter.
Det anmälda organet ska i den högsta ledningen identifiera åtminstone en person som har det övergripande ansvaret för alla aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse när det gäller produkter.
3.1.2Det anmälda organet ska genom införande av ett system för erfarenhetsutbyte och genomförande av ett fortlöpande utbildningsprogram säkerställa att personal som deltar i aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse upprätthåller sina kvalifikationer och expertkunskaper.
3.1.3Det anmälda organet ska tydligt dokumentera omfattningen och begränsningen av personalens arbetsuppgifter, ansvar och befogenhetsnivå, inbegripet eventuella underleverantörer och externa experter, som deltar i aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse, och informera personalen om detta.
744
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/291 |
SV | |||
|
|
|
|
3.2Kvalifikationskriterier för personal
3.2.1Det anmälda organet ska fastställa och dokumentera kvalifikationskriterier och förfaranden för urval och auktorisering av personer som deltar i aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse, däribland i fråga om kunskap, erfarenhet och annan kompetens som krävs, samt grundutbildning och fortbildning. Kvalifikationskri terierna ska hantera de olika funktionerna i processen för bedömning av överensstämmelse, t.ex. revisioner, produktutvärdering eller produkttestning, granskning av produktens tekniska dokumentation och beslutsfattande, samt de produkter, den teknik och de områden, t.ex. biokompatibilitet, sterilisering, självtestning och patientnära testning, produkter för behandlingsvägledande diagnostik och prestandautvärdering, som organets utseende omfattar.
3.2.2De kvalifikationskriterier som avses i avsnitt 3.2.1 ska hänvisa till omfattningen för ett anmält organs utseende i enlighet med den beskrivning av omfattningen som medlemsstaten använder i den anmälan som avses i artikel 38.3, och där ska på tillräcklig detaljnivå anges vilka kvalifikationer som krävs inom de delområden som organets omfattning av utseende beskriver.
Särskilda kvalifikationskrav ska åtminstone fastställas för bedömning av
—biologisk säkerhet,
—prestandautvärdering,
—produkter för självtestning och patientnära testning,
—behandlingsvägledande diagnostik,
—funktionell säkerhet,
—programvara,
—förpackningar, och
—de olika typerna av steriliseringsprocesser.
3.2.3Anställda som ansvarar för fastställande av kvalifikationskriterier och för auktorisering av annan personal som ska utföra specifika uppgifter i samband med bedömning av överensstämmelse ska vara anställd av det anmälda organet självt och får inte vara externa experter eller anlitas genom underleverantörer. De ska ha dokumenterad kunskap om och erfarenhet av allt i följande uppräkning:
—Unionslagstiftning rörande produkter och relevanta vägledningsdokument.
—De förfaranden för bedömning av överensstämmelse som föreskrivs i denna förordning.
—En bred kunskapsbas för teknik avseende produkter samt konstruktion och tillverkning av produkter.
—Det anmälda organets kvalitetsledningssystem, tillhörande förfaranden och nödvändiga kvalifikationskriterier.
—Relevant utbildning för personal som är involverad i aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse när det gäller produkter.
—Tillräcklig erfarenhet av bedömningar av överensstämmelse enligt denna förordning eller tidigare gällande lagstiftning inom ett anmält organ.
3.2.4Det anmälda organet ska ständigt förfoga över tillräcklig personal med relevant klinisk expertis, och om möjligt ska denna vara anställd av det anmälda organet självt. Denna personal ska vara integrerad i alla steg i det anmälda organets bedömnings- och beslutsprocess för att
—fastställa när specialistinsatser krävs för bedömningen av den prestandautvärdering som tillverkaren utfört och finna experter med lämpliga kvalifikationer,
—på lämpligt sätt utbilda externa kliniska experter i de relevanta kraven i denna förordning, gemensamma specifikationer, vägledning och harmoniserade standarder och säkerställa att de externa kliniska experterna är fullt medvetna om sammanhanget för och konsekvenserna av deras bedömning och rådgivning,
—kunna granska och vetenskapligt ifrågasätta kliniska data i prestandautvärderingen, och alla därtill knutna prestandastudier, och på lämpligt sätt vägleda externa kliniska experter vid bedömningen av den prestandau tvärdering som tillverkaren har lämnat,
—kunna vetenskapligt utvärdera och om nödvändigt ifrågasätta den prestandautvärdering som lämnas och resultaten av de externa kliniska experternas bedömning av tillverkarnas prestandautvärdering,
745
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/292 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
—kunna bedöma hur jämförbara och samstämmiga de kliniska experternas bedömningar av prestandautvär deringen är,
—kunna göra en bedömning av tillverkarens prestandautvärdering och en klinisk bedömning av en extern experts utlåtande och utfärda en rekommendation till det anmälda organets beslutsfattare, och
—kunna upprätta protokoll och rapporter som visar att relevanta aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse har utförts på ett lämpligt sätt.
3.2.5Den personal som ansvarar för att utföra produktrelaterad granskning, t.ex. granskning av den tekniska dokumentationen eller typkontroll, inklusive aspekter såsom prestandautvärdering, biologisk säkerhet, sterilisering och programvaruvalidering, ska ha samtliga följande bevisade kvalifikationer:
—Examen från ett universitet eller en fackskola eller motsvarande kvalifikationer i relevanta ämnen, t.ex. medicin, farmaci, ingenjörsvetenskap eller andra relevanta vetenskaper.
—Fyra års yrkeserfarenhet av hälso- och sjukvårdsprodukter eller närliggande aktiviteter, t.ex. tillverkning, revision eller forskning, varvid två år ska gälla konstruktion, tillverkning, testning eller användning av den produkt eller teknik som ska bedömas eller ha koppling till de vetenskapliga aspekter som ska bedömas.
—Kunskaper om lagstiftningen om produkter, inbegripet de allmänna kraven på säkerhet och prestanda som anges i bilaga I.
—Lämpliga kunskaper om och erfarenheter av relevanta harmoniserade standarder, gemensamma specifikationer och vägledningsdokument.
—Lämpliga kunskaper om och erfarenheter av såväl riskhantering som tillhörande standarder och väglednings dokument för produkter.
—Lämpliga kunskaper om och erfarenheter av prestandautvärdering.
—Lämpliga kunskaper om de produkter som de bedömer.
—Lämpliga kunskaper om och erfarenheter av de förfaranden för bedömning av överensstämmelse som fastställs i bilagorna IX–XI, i synnerhet de aspekter av dessa förfaranden som de är ansvariga för, samt adekvat befogenhet att utföra dessa bedömningar.
—Förmågan att upprätta protokoll och rapporter som visar att relevanta bedömningar av överensstämmelse har utförts på ett lämpligt sätt.
3.2.6Den personal som ansvarar för att utföra revisioner av tillverkarens kvalitetsledningssystem ska ha följande bevisade kvalifikationer:
—Examen från ett universitet eller en fackskola eller motsvarande kvalifikationer i relevanta ämnen, t.ex. medicin, farmaci, ingenjörsvetenskap eller andra relevanta vetenskaper.
—Fyra års yrkeserfarenhet av hälso- och sjukvårdsprodukter eller närliggande aktiviteter, t.ex. tillverkning, revisioner eller forskning, varvid två år ska gälla kvalitetsledning.
—Lämpliga kunskaper om lagstiftningen om produkter samt tillhörande harmoniserade standarder, gemensamma specifikationer och vägledningsdokument.
—Lämpliga kunskaper om och erfarenheter av såväl riskhantering som tillhörande standarder och väglednings dokument för produkter.
—Lämpliga kunskaper om såväl kvalitetsledningssystem som tillhörande standarder och vägledningsdokument för produkter.
—Lämpliga kunskaper om och erfarenheter av de förfaranden för bedömning av överensstämmelse som fastställs i bilagorna IX–XI, i synnerhet de aspekter av dessa förfaranden som de är ansvariga för, samt adekvat befogenhet att utföra dessa revisioner.
746
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/293 |
SV | |||
|
|
|
|
—Utbildning i revisionsmetoder som gör det möjligt att ifrågasätta kvalitetsledningssystem.
—Förmåga att upprätta protokoll och rapporter som visar att relevanta bedömningar av överensstämmelse har utförts på ett lämpligt sätt.
3.2.7Den personal som har det övergripande ansvaret för att göra en slutlig granskning och fatta beslut om certifiering ska vara anställd av det anmälda organet självt, och får inte vara externa experter eller anlitas genom underleve rantörer. Denna personal ska som en grupp ha dokumenterad kunskap om och omfattande erfarenhet av allt i följande uppräkning:
—Lagstiftningen om produkter och relevanta vägledningsdokument.
—De bedömningar av överensstämmelse av produkter som är av relevans för denna förordning.
—De typer av kvalifikationer, erfarenheter och expertkunskaper som är av relevans för bedömningen av överensstämmelse av produkter.
—En bred kunskapsbas för teknik avseende produkter, inbegripet tillräckliga erfarenheter av att bedöma överensstämmelse av de produkter som kontrolleras för certifiering, den medicintekniska industrin samt konstruktion och tillverkning av produkter.
—Det anmälda organets kvalitetssystem, tillhörande förfaranden och nödvändiga kvalifikationskriterier.
—Förmåga att upprätta protokoll och rapporter som visar att bedömningar av överensstämmelse har utförts på ett lämpligt sätt.
3.3Dokumentation av kvalifikationer, utbildning och auktorisering av personal
3.3.1Det anmälda organet ska ha ett förfarande för att fullt ut dokumentera kvalifikationerna för varje medarbetare i personalen som medverkar i aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse och att de kvalifikationskrav som avses i avsnitt 3.2 är uppfyllda. Om det i undantagsfall inte fullt ut kan visas att de kvalifikationskriterier som anges i avsnitt 3.2 är uppfyllda, ska det anmälda organet motivera för myndigheten med ansvar för anmälda organ varför dessa medarbetare i personalen har auktoriserats för att utföra specifika uppgifter i samband med bedömning av överensstämmelse.
3.3.2För all den personal som avses i punkterna 3.2.3–3.2.7 ska följande upprättas och hållas uppdaterat av det anmälda organet:
—Ett dokument med uppgifter om personalens auktoriseringar och ansvarsområden i fråga om aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse.
—Ett register som visar att personalen besitter de kunskaper och den erfarenhet som krävs för de aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse som de är behöriga för. Registret ska innehålla en redogörelse för skälen till fastställandet av ansvarsområdet för varje medarbetare i bedömningspersonalen och uppgifter om de aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse som utförs av var och en av dem.
3.4Underleverantörer och externa experter
3.4.1Anmälda organ får, utan att det påverkar avsnitt 3.2, lägga ut vissa klart definierade delar av en aktivitet avseende bedömning av överensstämmelse på underleverantörer.
Det ska inte vara tillåtet att lägga ut revisionen av kvalitetsledningssystem eller produktrelaterade revisioner som helhet på underleverantörer; delar av dessa aktiviteter får dock utföras av underleverantörer och externa revisorer och experter på det anmälda organets vägnar. Det anmälda organet i fråga ska behålla fullt ansvar för att det på lämpligt sätt kan styrka underleverantörernas och experternas kompetens att utföra sina specifika uppgifter, för att fatta beslut utifrån underleverantörernas bedömning och för det arbete som underleverantörer och experter utför på dess vägnar.
De anmälda organen får inte lägga ut följande aktiviteter på underleverantörer:
—Granskning av de externa experternas kvalifikationer och övervakning av deras arbete.
—Revision och certifiering, när underleverantörsuppdraget i fråga ges till revisions- eller certifieringsorgani sationer.
—Fördelning av arbete till externa experter för utförande av specifika uppgifter i samband med bedömning av överensstämmelse.
—Slutlig granskning och beslutsfattande.
747
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/294 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
3.4.2Om ett anmält organ lägger ut vissa uppgifter i samband med bedömning av överensstämmelse på underleve rantörer antingen hos en organisation eller en person, ska det ha en policy för på vilka villkor så får ske och säkerställa att
—underleverantören uppfyller de relevanta kraven i denna bilaga,
—underleverantörer och externa experter inte i ytterligare led lägger ut arbete på organisationer eller personal,
—den fysiska eller juridiska person som ansökt om bedömning av överensstämmelse har informerats om de krav som avses i första och andra strecksatserna.
Eventuella underleverantörsuppdrag eller samråd med extern personal ska vara väl dokumenterade, ska inte involvera mellanhänder och ska vara föremål för ett skriftligt avtal som bl.a. täcker konfidentialitet och intresse konflikter. Det anmälda organet i fråga ska ta fullt ansvar för de uppgifter som underleverantörerna utför.
3.4.3Om underleverantörer eller externa experter används inom ramen för en bedömning av överensstämmelse, särskilt i fråga om nya produkter eller tekniker inom det området, ska det anmälda organet i fråga ha adekvat intern kompetens på varje produktområde för vilket det utsetts som är tillräcklig för att kunna leda den övergripande bedömningen av överensstämmelse, för att kunna kontrollera expertutlåtandenas lämplighet och giltighet och fatta beslut om certifiering.
3.5Övervakning av kompetens, utbildning och erfarenhetsutbyte
3.5.1Det anmälda organet ska fastställa förfaranden för inledande utvärdering och fortlöpande övervakning av kompetensen, bedömning av överensstämmelse och det arbete som utförs av all intern och extern personal och alla underleverantörer som deltar i bedömningen av överensstämmelse.
3.5.2Anmälda organ ska regelbundet granska sin personals kompetens, kartlägga utbildningsbehov och utarbeta en utbildningsplan för att upprätthålla den nödvändiga nivån på de enskilda anställdas kvalifikationer och kunskaper. Genom denna granskning ska det åtminstone kontrolleras att personalen
—känner till gällande unionslagstiftning och nationell rätt om produkter, relevanta harmoniserade standarder, gemensamma specifikationer, vägledningsdokument och resultaten av samordningsverksamheten enligt avsnitt 1.6,
—deltar i det interna erfarenhetsutbytet och det fortlöpande utbildningsprogrammet enligt avsnitt 3.1.2.
4.PROCESSKRAV
4.1Allmänt
Det anmälda organet ska ha dokumenterade processer och tillräckligt detaljerade förfaranden för att utföra varje del i de aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse för vilka det har utsetts, inbegripet de olika stegen från och med steget före ansökan och fram till beslut och kontrollverksamhet och, när så är nödvändigt, med hänsyn tagen till produkternas respektive särdrag.
Det krav som anges i avsnitten 4.3, 4.4, 4.7 och 4.8 ska utföras som en del av de anmälda organens interna verksamhet och får inte läggas ut på underleverantörer.
4.2Det anmälda organets avgifter och arbete före ansökan Det anmälda organet ska
a)offentliggöra en för allmänheten tillgänglig beskrivning av det ansökningsförfarande genom vilket tillverkarna kan certifieras av det; det ska där bland annat anges vilka språk som godtas för inlämning av dokumentation och vid relaterad korrespondens,
b)ha dokumenterade förfaranden för och dokumenterade uppgifter om avgifter för specifika uppgifter i samband med bedömning av överensstämmelse och andra finansiella villkor i samband med de anmälda organens aktiviteter avseende bedömning av produkter,
748
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/295 |
SV | |||
|
|
|
|
c)ha dokumenterade förfaranden i samband med annonsering av sina tjänster på området bedömning av överensstämmelse; dessa förfaranden ska säkerställa att annonseringen eller marknadsföringen inte på något sätt antyder eller kan föranleda slutsatsen att organets bedömning av överensstämmelse kommer att ge tillverkarna tidigare tillgång till marknaden eller är snabbare, enklare eller mindre strikt än den som utförs av andra anmälda organ,
d)ha dokumenterade förfaranden som innebär krav på granskning av information som föregår ansökan, inbegripet en preliminär kontroll av att produkten omfattas av denna förordning och dess klassificering innan tillverkaren får veta kostnaderna för en specifik bedömning av överensstämmelse,
e)säkerställa att alla avtal om aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse i enlighet med denna förordning ingås direkt mellan tillverkaren och det anmälda organet och inte med någon annan organisation.
4.3Granskning av ansökan och avtal
Det anmälda organet ska kräva en formell ansökan, undertecknad av en tillverkare eller en auktoriserad representant, med alla uppgifter och försäkringar från tillverkaren som ska lämnas i enlighet med relevant bedömning av överensstämmelse enligt bilagorna IX–XI.
Avtalet mellan ett anmält organ och en tillverkare ska ha formen av en skriftlig överenskommelse som är undertecknad av båda parter. Det ska bevaras av det anmälda organet. Detta avtal ska innehålla tydliga villkor och bestämmelser samt krav som gör det möjligt för det anmälda organet att agera i enlighet med denna förordning, bland annat ett krav på tillverkaren att informera det anmälda organet om rapporter om säkerhetsövervakning, det anmälda organets skyldighet att tillfälligt eller slutligt återkalla utfärdade intyg eller begränsa dem och det anmälda organets rätt att fullgöra sina informationsskyldigheter.
Det anmälda organet ska ha dokumenterade förfaranden för granskning av ansökningar, där följande ska undersökas:
a)Huruvida ansökningarna är fullständiga med avseende på relevant förfarande för bedömning av överensstämmelse enligt motsvarande bilaga inom ramen för vilken ett godkännande har begärts.
b)Kontroll av huruvida de artiklar som ansökan avser kan betraktas som produkter och deras respektive klassifi ceringar.
c)Huruvida det förfarande som sökanden har valt för bedömningen av överensstämmelse är tillämpligt på produkten i fråga i enlighet med denna förordning.
d)Det anmälda organets rätt att bedöma ansökan baserat på sitt utseende.
e)Huruvida tillräckliga och lämpliga resurser finns att tillgå.
Resultatet av varje granskning av en ansökan ska dokumenteras. Om ansökningar avslås eller dras tillbaka ska detta anmälas till det elektroniska system som avses i artikel 52, och informationen ska vara tillgänglig för andra anmälda organ.
4.4Fördelning av resurser
Det anmälda organet ska ha dokumenterade förfaranden som säkerställer att alla aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse utförs av personal med lämplig behörighet och lämpliga kvalifikationer och tillräcklig erfarenhet av att utvärdera de produkter, system och processer samt därtill relaterad dokumentation som ska genomgå bedömning av överensstämmelse.
För varje ansökan ska det anmälda organet fastställa resursbehoven och identifiera en person som ansvarar för att ansökan bedöms i enlighet med relevanta förfaranden och för att lämpliga resurser, däribland lämplig personal, används för varje uppgift i samband med bedömningen. Den fördelning av uppgifter som måste utföras som en del av bedömningen av överensstämmelse och eventuella senare ändringar av denna fördelning ska dokumenteras.
4.5Aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse
4.5.1Allmänt
Det anmälda organet och dess personal ska utföra aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse med största möjliga yrkesintegritet och ha den tekniska och vetenskapliga kompetens som krävs på de specifika områdena.
749
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/296 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
Det anmälda organet ska ha tillräcklig expertis samt adekvata anläggningar och dokumenterade förfaranden för att med beaktande av de relevanta kraven i bilagorna IX-XI effektivt utföra de aktiviteter avseende bedömning av överensstämmelse som det anmälda organet i fråga har utsetts för, och särskilt följande krav:
—På lämpligt sätt planera utförandet av varje enskilt projekt.
—Säkerställa att bedömningsgrupperna är sammansatta på ett sådant sätt att de har tillräcklig erfarenhet av den berörda tekniken och så att objektivitet och oberoende hela tiden säkerställs, samt se till att medlemmarna i bedömningsgruppen roterar med lämpliga mellanrum.
—Närmare motivera det sätt på vilket tidsplanen för slutförandet av uppgifter avseende bedömning av överensstämmelse har fastställts.
—Bedöma tillverkarens tekniska dokumentation och de lösningar som valts för att uppfylla kraven i bilaga I.
—Granska tillverkarens förfaranden och dokumentation avseende prestandautvärderingen.
—Hantera beröringspunkter mellan tillverkarens riskhanteringsprocess och dennes värdering och analys av prestandautvärderingen för att utvärdera deras relevans för att visa att de relevanta kraven i bilaga I har uppfyllts.
—Genomföra de ”särskilda förfaranden” som avses i avsnitt 5 i bilaga IX.
—När det gäller produkter i klass B eller C göra en bedömning av den tekniska dokumentationen för produkter som valts ut genom stickprov.
—Planera och med jämna mellanrum utföra lämpliga kontrollrevisioner och kontrollbedömningar, utföra vissa provningar eller begära att sådana utförs för att kontrollera att kvalitetsledningssystemet fungerar väl, och genomföra oanmälda revisioner på plats.
—När det gäller urvalet av produkter för att kontrollera att den tillverkade produkten överensstämmer med den tekniska dokumentationen; sådana krav ska fastställa de relevanta provtagningskriterierna och provningsför farandet innan urvalet görs.
—Utvärdera och kontrollera om en tillverkare efterlever bestämmelserna i relevanta bilagor.
Det anmälda organet ska i förekommande fall beakta tillgängliga gemensamma standarder, vägledningsdokument och dokument om bästa praxis samt harmoniserade standarder, även om tillverkaren inte påstår sig ha följt dessa.
4.5.2Granskningar av kvalitetsledningssystem
a)Som ett led i bedömningen av kvalitetsledningssystemen ska ett anmält organ före en revision och i enlighet med sina dokumenterade förfaranden
—bedöma den dokumentation som lämnats i enlighet med relevant bilaga om bedömning av överensstämmelse och utarbeta ett revisionsprogram som tydligt anger antalet och ordningsföljden för de delar som behöver granskas för att påvisa att en tillverkares kvalitetsledningssystem är heltäckande och för att fastställa huruvida det uppfyller kraven i denna förordning,
—fastställa kopplingar mellan och tilldelning av ansvarsområden bland olika tillverkningsställen, samt ange tillverkarens relevanta leverantörer och/eller underleverantörer och överväga om specifik revision behöver göras med avseende på dessa leverantörer eller underleverantörer, eller båda,
—för varje revision som identifierats i revisionsprogrammet tydligt ange granskningens mål, kriterier och omfattning, och utarbeta en plan för revisionen som på ett adekvat sätt behandlar och beaktar de specifika kraven för berörda produkter, tekniker och processer,
—för produkter i klasserna B och C utarbeta och upprätthålla en urvalsplan för bedömningen av den tekniska dokumentation som avses i bilagorna II och III, omfattande hela det i tillverkarens ansökan angivna sortimentet av sådana produkter; denna plan ska säkerställa att alla produkter som omfattas av intyget blir granskade under intygets giltighetstid, och
750
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/297 |
SV | |||
|
|
|
|
—välja ut och utse personal med lämpliga kvalifikationer och lämplig behörighet för att utföra de enskilda revisionerna. Gruppmedlemmarnas respektive roller, ansvarsområden och befogenheter ska klart fastställas och dokumenteras.
b)Baserat på det revisionsprogram som det anmälda organet har utarbetat ska det i enlighet med sina dokumenterade förfaranden
—göra en revision med avseende på tillverkarens kvalitetsledningssystem, i syfte att kontrollera att kvalitets ledningssystemet säkerställer att de produkter som omfattas överensstämmer med de relevanta bestämmelserna i denna förordning, som är tillämpliga på produkter i varje led från konstruktion till slutlig kvalitetskontroll till pågående övervakning, och slå fast huruvida kraven i denna förordning har uppfyllts,
—baserat på relevant teknisk dokumentation och i syfte att fastställa huruvida tillverkaren uppfyller de krav som avses i relevant bilaga om bedömning av överensstämmelse se över och göra revision med avseende på tillverkarens processer och delsystem, särskilt avseende
—konstruktion och utveckling,
—produktionskontroll och processtyrning,
—produktdokumentation,
—inköpskontroll, inklusive verifikation av inköpta produkter,
—korrigerande och förebyggande åtgärder, inbegripet för övervakning av produkter – som släppts ut på marknaden, och
—prestandauppföljning av produkter som släppts ut på marknaden,
—samt de krav och bestämmelser i fråga om kontroll och revision som tillverkaren har fastställt, inklusive sådana som avser uppfyllande av de allmänna kraven på säkerhet och prestanda som anges i bilaga I,
—det urval av dokumentation som görs ska avspegla de risker som förknippas med produktens avsedda användning, tillverkningsteknikens komplexitet, de tillverkade produkternas sortiment och klasser samt den information som finns tillgänglig om övervakning av produkten efter utsläppandet på marknaden,
—göra revision med avseende på kontrollen av processerna i tillverkarens leverantörers lokaler om detta inte redan omfattas av revisionsprogrammet; när de färdiga produkternas överensstämmelse i hög utsträckning påverkas av de aktiviteter som leverantörer utför och särskilt när tillverkaren inte kan uppvisa tillräcklig kontroll över sina leverantörer,
—göra bedömningar av den tekniska dokumentationen på grundval av det anmälda organets urvalsplan och med beaktande av avsnitt 4.5.4 för prestandautvärderingar, och
— säkerställa att revisionsresultaten på lämpligt och samstämmigt sätt klassificeras i enlighet med kraven i denna förordning och med relevanta harmoniserade standarder, om sådana har överenskommits med tillverkaren, eller med dokument om bästa metoder som utarbetats eller antagits av samordningsgruppen för medicintekniska produkter.
4.5.3Produktkontroll
Bedömning av den tekniska dokumentationen
För bedömning av den tekniska dokumentationen som utförs i enlighet med kapitel II i bilaga IX ska de anmälda organen ha tillräcklig expertis samt adekvata anläggningar och dokumenterade förfaranden för
—tilldelning av personal, som har lämpliga kvalifikationer och lämplig behörighet, för granskning av enskilda aspekter, t.ex. produktens användning, biokompatibilitet, prestandautvärdering, riskhantering och steriliser ingsmetod, och
—bedömning av konstruktionens överensstämmelse med denna förordning och för beaktande av avsnitten 4.5.4 och 4.5.5. Denna granskning ska omfatta en undersökning av tillverkarens genomförande av inspektioner av inkommande leveranser, inspektioner under tillverkningen samt slutkontroller och resultat av dessa. Om ytterligare provningar eller andra bevis krävs för att det ska gå att bedöma om produkten överensstämmer med kraven i denna förordning ska det anmälda organet i fråga utföra adekvata fysiska tester eller laborato rietester av produkten eller begära att tillverkaren utför sådana tester.
751
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/298 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
Typgranskningar
Det anmälda organet ska ha dokumenterade förfaranden samt tillräcklig expertis och adekvata anläggningar för typgranskning av produkter i enlighet med bilaga X, inklusive kapacitet att
—granska och bedöma den tekniska dokumentationen med hänsyn till avsnitten 4.5.4 och 4.5.5 och kontrollera att typen har tillverkats i överensstämmelse med den dokumentationen,
—upprätta en testplan som ska identifiera alla relevanta och kritiska parametrar som behöver prövas av det anmälda organet eller under dess ansvar,
—dokumentera skälen till varför dessa parametrar har valts,
—utföra lämpliga undersökningar och tester för att kontrollera de lösningar som tillverkaren valt uppfyller de allmänna krav på säkerhet och prestanda som anges i bilaga I; sådana undersökningar och provningar ska inkludera alla provningar som behövs för att kontrollera att tillverkaren faktiskt har tillämpat de relevanta harmoniserade standarder som tillverkaren har valt att använda,
—i samråd med sökanden bestämma var de nödvändiga provningarna ska utföras, om de inte utförs direkt av det anmälda organet,
—ta det fulla ansvaret för testresultaten. Testrapporter som lämnats in av tillverkaren ska endast beaktas om de har utfärdats av organ för bedömning av överensstämmelse som är behöriga och oberoende av tillverkaren.
Kontroll genom granskning och provning av varje produktsats
Det anmälda organet ska
a)ha dokumenterade förfaranden samt tillräcklig expertis och adekvata anläggningar för att man genom granskning och provning ska kunna kontrollera varje produktsats i enlighet med bilagorna IX och XI,
b)upprätta en testplan som ska identifiera alla relevanta och kritiska parametrar som behöver prövas av det anmälda organet eller under dess ansvar i syfte att
—för produkter i klass C kontrollera att produkterna överensstämmer med den typ som beskrivs i EU- typintyget och uppfyller de tillämpliga kraven i denna förordning för de produkterna,
—för produkter i klass B bekräfta att produkterna överensstämmer med den tekniska dokumentation som avses i bilagorna II och III och med de tillämpliga kraven i denna förordning för de produkterna,
c)dokumentera skälen till varför de parametrar som avses i led b har valts,
d)ha dokumenterade förfaranden för att utföra lämpliga bedömningar och tester för att genom undersökning och test av varje produktsats som anges i avsnitt 5 i bilaga XI kontrollera att produkten uppfyller kraven i denna förordning,
e)ha dokumenterade förfaranden för att i samråd med sökanden bestämma när och var de nödvändiga tester som inte ska utföras direkt av det anmälda organet självt ska utföras,
f)ta det fulla ansvaret för testresultaten i enlighet med dokumenterade förfaranden; testrapporter som lämnats in av tillverkaren ska endast beaktas om de har utfärdats av organ för bedömning av överensstämmelse som är behöriga och oberoende av tillverkaren.
4.5.4Bedömning av prestandautvärdering
Det anmälda organets bedömning av förfarandena och dokumentationen ska omfatta resultat av litteratursökning och all validering, kontroll och testning som utförts samt slutsatser som dragits och ska i typfallet omfatta överväganden rörande användning av alternativa material och substanser samt ta hänsyn till förpackning och den färdiga produktens stabilitet, inklusive dess hållbarhet. Om en tillverkare inte har genomfört någon ny testning eller om det har gjorts avvikelser från förfarandena, ska det anmälda organet i fråga kritiskt granska den motivering som tillverkaren har lagt fram.
752
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/299 |
SV | |||
|
|
|
|
Det anmälda organet ska ha dokumenterade förfaranden för bedömning av tillverkarens förfaranden och dokumentation avseende prestandautvärderingen såväl för den ursprungliga bedömningen av överensstämmelse som på fortlöpande basis. Det anmälda organet ska undersöka, validera och kontrollera att tillverkarens förfaranden och dokumentation på ett tillfredsställande sätt täcker
a)planering, utförande, bedömning, rapportering och uppdatering av prestandautvärderingen enligt bilaga XIII,
b)övervakning av produkter som släppts ut på marknaden och prestandauppföljning av produkter som släppts ut på marknaden,
c)beröringspunkter med riskhanteringsprocessen,
d)värdering och analys av tillgängliga data och deras relevans för att visa att produkten överensstämmer med de relevanta kraven i bilaga I,
e)de slutsatser som dragits med avseende på klinisk evidens och utarbetandet av rapporten om prestandautvär deringen.
Vid de förfaranden som avses i andra stycket ska tillgängliga gemensamma specifikationer samt väglednings dokument och dokument om bästa praxis beaktas.
Det anmälda organets bedömningar av prestandautvärderingar i enlighet med bilaga XIII ska omfatta
—avsedd användning som angetts av tillverkaren och av dennes produktspecifika påståenden,
—planering av prestandautvärderingen,
—litteratursökningsmetod,
—relevant dokumentation för litteratursökningen,
—prestandastudier,
—övervakningen av produkter som släppts ut på marknaden och prestandauppföljning av produkter som släppts ut på marknaden,
—giltigheten av påstådd likvärdighet med andra produkter, beläggen för likvärdighet, uppgifter som avser lämplighet och slutsatser rörande likvärdiga och liknande produkter,
—rapporten om prestandautvärderingen, och
—motiveringar i fall prestandastudier eller prestandauppföljning av produkter som släppts ut på marknaden inte görs.
När det gäller data från prestandastudier som ingår i prestandautvärderingen, ska det anmälda organet i fråga säkerställa att tillverkarens slutsatser är giltiga mot bakgrund av den godkända planen för prestandastudien.
Det anmälda organet ska säkerställa att prestandautvärderingen på ett adekvat sätt täcker de relevanta kraven på säkerhet och prestanda i bilaga I, att den på lämpligt sätt är anpassad till riskhanteringen och utförs i enlighet med bilaga XIII och att den på lämpligt sätt återspeglas i den information som lämnats om produkten.
4.5.5Särskilda förfaranden
Det anmälda organet ska ha dokumenterade förfaranden samt tillräcklig expertis och adekvata anläggningar för de förfaranden som avses i avsnitt 5 i bilaga IX och som de har utsetts för.
I fråga om produkter för behandlingsvägledande diagnostik ska det anmälda organet ha dokumenterade förfaranden som syftar till att uppfylla de krav i denna förordning när det gäller hörande av EMA eller en behörig läkemedelsmyndighet i samband med dess bedömning av sådana produkttyper.
753
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/300 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
4.6Rapportering
Det anmälda organet ska
—säkerställa att alla steg i bedömningen av överensstämmelse dokumenteras, så att slutsatserna av bedömningen är tydliga och visar att kraven i denna förordning har uppfyllts och på ett objektivt sätt kan leda detta i bevis för personer som inte själva direkt deltar i bedömningen, till exempel personal vid utseende av myndigheterna,
—säkerställa att revisionerna av kvalitetsledningssystem finns registrerade på ett sätt som gör att det finns en märkbar verifieringskedja,
—tydligt dokumentera slutsatserna av sin bedömning av prestandautvärderingen i en bedömningsrapport om prestandautvärdering, och
—för varje specifikt projekt lämna en detaljerad rapport som ska bygga på ett standardformat med en minimiuppsättning krav som bestämts av samordningsgruppen för medicintekniska produkter.
Det anmälda organets rapport ska
—tydligt dokumentera resultatet av dess bedömning och innehålla tydliga slutsatser om kontrollen av huruvida tillverkaren uppfyller kraven i denna förordning,
—innehålla en rekommendation om en slutlig granskning och om ett slutligt beslut som ska antas av det anmälda organet; rekommendationen ska vara godkänd av ansvarig personal vid det anmälda organet, och
—lämnas till tillverkaren i fråga.
4.7Slutlig granskning
Innan det anmälda organet fattar ett slutligt beslut ska de
—säkerställa att den personal som har i uppdrag att utföra den slutliga granskningen av och fatta beslut om specifika projekt har lämplig behörighet och inte är densamma som den personal som har utfört bedömningarna,
—kontrollera att den eller de rapporter och den styrkande dokumentation som behövs för beslutsfattandet, däribland för att kunna komma till rätta med avvikelser som har noterats i samband med bedömningen, är kompletta och tillräckliga med tanke på tillämpningsområdet, och
—kontrollera att det inte kvarstår avvikelser som hindrar att ett intyg utfärdas.
4.8Beslut och certifieringar
Det anmälda organet ska ha dokumenterade förfaranden för beslutsfattande, däribland tilldelning av ansvaret för att utfärda intyg, begränsa intyg och tillfälligt och slutgiltigt dra tillbaka dem. Dessa förfaranden ska omfatta anmälningskraven enligt kapitel V i denna förordning. Förfarandena ska göra det möjligt för det anmälda organet i fråga att
—baserat på bedömningsdokumentationen och ytterligare information som finns tillgänglig besluta om kraven i förordningen har uppfyllts,
—baserat på resultaten av bedömningen av prestandautvärderingen och riskhanteringen besluta om planen för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden, inklusive prestandauppföljningen av produkter som släppts ut marknaden, är adekvat,
—besluta om specifika milstolpar för det anmälda organets ytterligare granskning av den uppdaterade prestandautvärderingen,
—besluta om det måste fastställas specifika villkor eller bestämmelser för certifieringen,
—baserat på nyhetsgraden, riskklassificeringen, prestandautvärderingen och slutsatserna från riskanalysen av produkten besluta om en certifieringsperiod på högst fem år,
—tydligt dokumentera beslutfattandet och godkännandestegen, inklusive godkännande genom ansvariga personers underskrift,
754
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/301 |
SV | |||
|
|
|
|
—tydligt dokumentera ansvar och mekanismer för meddelande av beslut, särskilt om den som slutligt undertecknar ett intyg inte är samma person som den eller de som fattar beslut eller inte uppfyller kraven i avsnitt 3.2.7,
—i enlighet med de minimikrav som fastställs i bilaga XII utfärda ett eller flera intyg för en giltighetsperiod på högst fem år, varvid det ska anges om det finns några särskilda villkor eller begränsningar i anslutning till certifieringen,
—utfärda ett eller flera intyg enbart för sökanden; det får inte utfärda intyg som omfattar flera enheter, och
—säkerställa att tillverkaren informeras om resultatet av bedömningen och därav följande beslut och att de förs in i det elektroniska system som avses i artikel 52.
4.9Ändringar
Det anmälda organet ska ha dokumenterade förfaranden för och kontraktsmässiga arrangemang med tillverkarna avseende tillverkarnas informationsskyldigheter och bedömningen av ändringar av
—det eller de kvalitetsledningssystem som godkänts eller det produktsortiment som omfattas,
—en produkts godkända konstruktion,
—godkänd produkttyp,
—substanser som ingår i eller används vid tillverkningen av en produkt och som omfattas av de särskilda förfarandena i enlighet med avsnitt 4.5.5.
De förfaranden och kontraktsmässiga arrangemang som avses i första stycket ska omfatta åtgärder för kontroll av hur betydande de ändringar som avses i första stycket är.
Det anmälda organet i fråga ska i enlighet med sina dokumenterade förfaranden
—säkerställa att tillverkarna för förhandsgodkännande lämnar in planer beträffande ändringar enligt första stycket och relevant information om sådana ändringar,
—bedöma föreslagna ändringar och kontrollera om kvalitetsledningssystemet eller produktens konstruktion eller typen efter ändringarna fortfarande uppfyller kraven i denna förordning,
—underrätta tillverkaren om sitt beslut och lämna en rapport eller i förekommande fall en kompletterande rapport, som ska innehålla motiverade slutsatser från bedömningen.
4.10Kontrollverksamhet och övervakning efter certifiering Det anmälda organet ska ha dokumenterade förfaranden
—som fastställer hur och när tillverkarna ska kontrolleras; dessa förfaranden ska omfatta arrangemang för oanmälda revisioner på plats hos tillverkarna och om tillämpligt hos underleverantörer och leverantörer, utförande av produkttestning och övervakning av tillverkarnas efterlevnad av eventuella villkor i samband med certifieringsbesluten, t.ex. uppdateringar av kliniska data med fastställda intervall,
—för genomgång av relevanta källor till sådana vetenskapliga och kliniska data och sådan information efter utsläppandet på marknaden som avser omfattningen för de anmälda organens utseende; denna information ska beaktas vid planeringen och utförandet av kontrollverksamheten, och
—för granskning av säkerhetsövervakningsdata som de har tillgång till enligt artikel 87 i syfte att bedöma dess eventuella påverkan på giltigheten av befintliga intyg; utvärderingsresultaten och eventuella beslut ska vara grundligt dokumenterade.
Det anmälda organet i fråga ska när det får information om säkerhetsövervakning från en tillverkare eller de behöriga myndigheterna besluta vilket av följande alternativ som ska tillämpas:
—Inga åtgärder vidtas, eftersom olyckan eller tillbudet helt klart inte har samband med det beviljade intyget.
—Tillverkarens och de behöriga myndigheternas verksamhet och resultatet av tillverkarens undersökning hålls under uppsikt, så att man kan konstatera huruvida det beviljade intyget är i farozonen eller huruvida adekvata korrigerande åtgärder har vidtagits.
755
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/302 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
—Extraordinära kontrollåtgärder genomförs, t.ex. revisioner av dokumentation, revision med kort varsel eller oanmäld revision och produkttestning, om det är troligt att den beviljade certifieringen är i farozonen.
—Revisionsfrekvensen ökas.
—Specifika produkter eller processer granskas i samband med nästföljande granskning av tillverkaren.
—Andra relevanta åtgärder vidtas.
Det anmälda organet ska i samband med kontrollrevision av tillverkarna ha dokumenterade förfaranden för att
—åtminstone en gång om året utföra kontrollrevisioner av tillverkaren, vilka ska planeras och utföras i enlighet med de relevanta kraven i avsnitt 4.5,
—säkerställa att det görs en tillfredsställande bedömning av tillverkarens dokumentation om, och tillämpning av, bestämmelserna om säkerhetsövervakning, övervakningen av produkter som släppts ut på marknaden och prestandauppföljningen av produkter som släppts ut på marknaden,
—vid revisionen ta stickprov på och testa produkterna och teknisk dokumentation enligt i förväg fastställda urvalskriterier och testningsförfaranden i syfte att säkerställa att tillverkaren kontinuerligt använder det godkända kvalitetsledningssystemet,
—säkerställa att tillverkaren fullgör sina dokumentations- och informationsskyldigheter enligt relevanta bilagor och att dennes förfaranden tar hänsyn till bästa praxis vid genomförandet av kvalitetsledningssystemen,
—säkerställa att tillverkaren inte använder godkända kvalitetsledningssystem eller godkända produkter på ett vilseledande sätt,
—samla in tillräcklig information för att fastställa kvalitetsledningssystemets fortsatta överensstämmelse med kraven i denna förordning,
—om bristande överensstämmelse upptäcks, begära att tillverkaren vidtar korrigeringar, korrigerande åtgärder och i tillämpliga fall förebyggande åtgärder, och
—när så är nödvändigt, begränsa det relevanta intyget eller tillfälligt eller slutligt återkalla det.
Det anmälda organet ska, om detta angetts som villkor för certifieringen,
—utföra en grundlig granskning av tillverkarens senast uppdaterade prestandautvärdering, baserad på tillverkarens övervakning av produkter som släppts ut på marknaden, prestandauppföljning av produkter som släppts ut på marknaden och klinisk litteratur av relevans för det tillstånd som behandlas med hjälp av produkten eller på klinisk litteratur av relevans för liknande produkter,
—tydligt dokumentera resultatet av denna grundliga granskning och ta upp specifika problem med tillverkaren eller belägga honom eller henne med särskilda villkor,
—säkerställa att den senast uppdaterade prestandautvärderingen på lämpligt sätt återspeglas i bruksanvisningen och i förekommande fall i sammanfattningen av säkerhet och prestanda.
4.11Omcertifiering
Det anmälda organet ska ha dokumenterade förfaranden för omcertifieringsgranskning och förnyande av intyg. Omcertifiering av godkända kvalitetsledningssystem eller EU-intyg om bedömning av teknisk dokumentation eller EU-typintyg ska göras åtminstone vart femte år.
Det anmälda organet ska ha dokumenterade förfaranden för förnyande av EU-intyg om bedömning av teknisk dokumentation och EU-typintyg, och dessa förfaranden ska innebära att tillverkaren i fråga måste lämna in en sammanfattning av ändringar och vetenskaplig evidens som rör produkten, däribland
a) alla ändringar av den ursprungligen godkända produkten, även ännu inte anmälda ändringar, b) erfarenheter från övervakningen av produkter som släppts ut på marknaden,
c) erfarenheter från riskhanteringen,
d) erfarenheter från uppdateringen av bevis på att de allmänna krav på säkerhet och prestanda som anges i bilaga I är uppfyllda,
756
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/303 |
SV | |||
|
|
|
|
e)erfarenhet från granskningen av prestandautvärderingen, bland annat resultatet av eventuella prestandastudier och prestandauppföljning av produkter som släppts ut på marknaden,
f)ändringar av kraven, av komponenter i produkten eller den vetenskapliga eller regelverksmässiga miljön,
g)ändringar av tillämpade eller nya harmoniserade standarder, gemensamma specifikationer eller likvärdiga dokument,
h)ändringar av medicinsk, vetenskaplig och teknisk kunskap, t.ex.
—nya behandlingar,
—ändringar av testmetoder,
—ny vetenskaplig evidens om material och komponenter, inklusive evidens med avseende på deras biokompa tibilitet,
—erfarenheter från studier av jämförbara produkter,
—uppgifter från register,
—erfarenheter från prestandastudier av jämförbara produkter.
Det anmälda organet ska ha dokumenterade förfaranden för att bedöma den information som avses i andra stycket och ska lägga särskild vikt vid kliniska data från den övervakning av produkter som släppts ut på marknaden och den prestandauppföljning av produkter som släppts ut på marknaden som tillverkaren genomfört sedan den föregående certifieringen eller omcertifieringen, inklusive lämpliga uppdateringar av tillverkarens rapporter om prestandautvärdering.
När det gäller beslutet om omcertifiering ska det anmälda organet i fråga tillämpa samma metoder och principer som för den ursprungliga certifieringen. Om så är nödvändigt ska det utarbetas separata formulär för omcertifiering med beaktande av åtgärder som ska vidtas för certifieringen, t.ex. för ansökningar och granskning av ansökningar.
757
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/304 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
BILAGA VIII
KLASSIFICERINGSREGLER
1.GENOMFÖRANDEBESTÄMMELSER
1.1Tillämpningen av klassificeringsreglerna ska styras av det avsedda ändamålet med produkten.
1.2Om produkten i fråga är avsedd att användas i kombination med en annan produkt ska klassificeringsreglerna tillämpas på var och en av produkterna för sig.
1.3Tillbehör till en medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik ska klassificeras för sig separat från den produkt som de används med.
1.4Programvara som driver en produkt eller påverkar användningen av en produkt ska tillhöra samma klass som produkten.
Programvara som är oberoende av andra produkter ska klassificeras för sig.
1.5Kalibratorer avsedda att användas med en produkt ska klassificeras i samma klass som produkten.
1.6Kontrollmaterial med kvantitativa eller kvalitativa åsatta värden avsett för en viss analyt eller flera analyter ska klassificeras i samma klass som produkten.
1.7Tillverkaren ska beakta samtliga klassificerings- och implementeringsregler för att fastställa korrekt klassificering av produkten.
1.8Om tillverkaren anger flera avsedda ändamål för en produkt, varigenom produkten kan placeras i fler klasser än en, ska den klassificeras i den högsta av dessa klasser.
1.9Om flera klassificeringsregler är tillämpliga på samma produkt, ska den regel som leder till den högre klassifi ceringen tillämpas.
1.10Var och en av dessa klassificeringsregler ska tillämpas på förstahandsanalyser, bekräftande analyser och kompletterande analyser.
2.KLASSIFICERINGSREGLER
2.1Regel 1
Produkter avsedda att användas för följande ändamål ska klassificeras i klass D:
—För detektering av förekomst av eller exponering för ett överförbart smittämne i blod, blodkomponenter, celler, vävnader eller organ eller i derivat från någon av dessa, vid bedömning av dessa materials lämplighet för transfusion, transplantation eller cellhantering.
—För detektering av förekomst av eller exponering för ett överförbart smittämne som orsakar livshotande sjukdom med hög eller misstänkt hög risk för spridning.
—För fastställande av infektionsbördan för en livshotande sjukdom, när övervakning är avgörande inom ramen för patienthandläggning.
2.2Regel 2
Produkter avsedda att användas för blodgruppsbestämning eller för vävnadstypning vid säkerställande av immunologisk kompatibilitet hos blod, blodkomponenter, celler, vävnader eller organ avsedda för transfusion eller transplantation eller celladministrering ska klassificeras i klass C, utom om de är avsedda för att fastställa någon av följande markörer:
—ABO-systemet [A (ABO1), B (ABO2), AB (ABO3)].
—Rhesus-systemet [RH1 (D), RHW1, RH2 (C), RH3 (E), RH4 (c), RH5 (e)].
—Kell-systemet [Kel1 (K)].
—Kidd-systemet [JK1 (Jka), JK2 (Jkb)].
—Duffy-systemet [FY1 (Fya), FY2 (Fyb)].
I dessa fall ska de klassificeras i klass D.
758
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/305 |
SV | |||
|
|
|
|
2.3Regel 3
Produkter ska klassificeras i klass C om de är avsedda
a)för detektering av förekomst av eller exponering för ett sexuellt överförbart smittämne,
b)för detektering av förekomst i ryggmärgsvätska eller blod av ett smittämne utan en hög eller misstänkt hög risk för spridning,
c)för detektering av förekomst av ett smittämne, om det finns en betydande risk för att ett felaktigt resultat skulle leda till döden eller ett allvarligt funktionshinder för den individ eller det foster eller embryo som testas eller för individens avkomma,
d)för prenatal screening av kvinnor i syfte att fastställa deras immunstatus mot överförbara smittämnen,
e)för fastställande av sjukdomsstatus eller immunstatus för infektionssjukdomar, om det finns risk för att ett felaktigt resultat skulle leda till ett patienthandläggningsbeslut som resulterar i en livshotande situation för patienten eller för patientens avkomma,
f)för användning för behandlingsvägledande diagnostik,
g)för användning vid utvärdering av i vilket stadium av sjukdomen patienterna befinner sig, om det finns risk för att ett felaktigt resultat skulle leda till ett patienthandläggningsbeslut som resulterar i en livshotande situation för patienten eller för patientens avkomma,
h)för användning vid screening, diagnosticering eller utvärdering av i vilket stadium av cancer patienterna befinner sig,
i)för utförande av genetisk testning av människor,
j)för övervakning av halter av läkemedel, ämnen eller biologiska komponenter, om det finns risk för att ett felaktigt resultat skulle leda till ett patienthandläggningsbeslut som resulterar i en livshotande situation för patienten eller för patientens avkomma,
k)för behandling av patienter som lider av en livshotande sjukdom eller ett livshotande tillstånd,
l)för screening för medfödda störningar hos embryo eller foster,
m)för screening av nyfödda för medfödda störningar som kan leda till livshotande situationer eller svåra funktionsnedsättningar, om de inte upptäcks och behandlas.
2.4Regel 4
a)Produkter avsedda för självtestning ska klassificeras i klass C, utom produkter för att upptäcka graviditet, för fertilitetstestning och för att fastställa kolesterolnivå, samt produkter för detektering av glukos, erytrocyter, leukocyter och bakterier i urinen, vilka ska klassificeras i klass B.
b)Produkter avsedda för patientnära testning ska klassificeras för sig.
2.5Regel 5
Följande produkter ska klassificeras i klass A:
a)Produkter för allmän användning i laboratorium, tillbehör som inte har några kritiska egenskaper, buffertlösningar, tvättlösningar och allmänna odlingsmedier och histologiska färgämnen, av tillverkaren avsedda att göra produkterna lämpliga för in vitro-diagnostiska förfaranden relaterade till en särskild undersökning.
b)Instrument som av tillverkaren specifikt är avsedda att användas vid förfaranden med in vitro-diagnostik.
c)Provbehållare.
2.6Regel 6
Produkter som inte omfattas av ovannämnda klassificeringsregler ska klassificeras i klass B.
2.7Regel 7
Produkter som utgör kontroller utan ett kvantitativt eller kvalitativt tillskrivet värde ska klassificeras i klass B.
759
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/306 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
BILAGA IX
BEDÖMNING AV ÖVERENSSTÄMMELSE GRUNDAD PÅ ETT KVALITETSLEDNINGSSYSTEM OCH EN
BEDÖMNING AV DEN TEKNISKA DOKUMENTATIONEN
KAPITEL I
KVALITETSLEDNINGSSYSTEM
1.Tillverkaren ska upprätta, dokumentera, och implementera ett kvalitetsledningssystem i enlighet med artikel 10.8 och upprätthålla dess effektivitet under de berörda produkternas hela livslängd. Tillverkaren ska säkerställa användningen av kvalitetsledningssystemet i enlighet med avsnitt 2 och ska vara underkastad revision enligt avsnitten 2.3 och 2.4 och övervakning i enlighet med avsnitt 3.
2.Bedömning av kvalitetsledningssystem
2.1Tillverkaren ska ansöka hos ett anmält organ om att få sitt kvalitetsledningssystem bedömt. Ansökan ska innehålla
—tillverkarens namn och adress till dess säte och eventuella övriga tillverkningsställen som omfattas av kvalitetsledningssystemet samt, om tillverkarens ansökan lämnas in av dennes auktoriserade representant, den auktoriserade representantens namn och adress till dess säte,
—all relevant information om den produkt eller produktgrupp som omfattas av kvalitetsledningssystemet,
—en skriftlig försäkran om att ingen ansökan för samma produktrelaterade kvalitetsledningssystem har lämnats till något annat anmält organ, eller information om eventuella tidigare ansökningar för samma produktrelaterade kvalitetsledningssystem,
—ett utkast till en EU-försäkran om överensstämmelse i enlighet med artikel 17 och bilaga IV för den produktmodell som förfarandet för bedömning av överensstämmelse gäller,
—dokumentation om tillverkarens kvalitetsledningssystem,
—en dokumenterad beskrivning av förfaranden för att fullgöra de skyldigheter som följer av kvalitetslednings systemet och som krävs enligt denna förordning och ett åtagande från tillverkaren i fråga att tillämpa de förfarandena,
—en beskrivning av förfarandena för att säkerställa att kvalitetsledningssystemet hålls adekvat och effektivt och ett åtagande från tillverkaren att tillämpa dessa förfaranden,
—dokumentation om tillverkarens system för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden, och i tillämpliga fall planen för prestandauppföljning av produkter som släppts ut på marknaden, och om förfarandena för att säkerställa fullgörandet av de skyldigheter som följer av bestämmelserna om säkerhets övervakning i artiklarna 82–87,
—en beskrivning av förfarandena för att uppdatera systemet för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden och i tillämpliga fall planen för prestandauppföljning av produkter som släppts ut på marknaden, och förfarandena för att säkerställa fullgörandet av de skyldigheter som följer av bestämmelserna om säkerhetsövervakning i artiklarna 82–87 samt ett åtagande från tillverkaren att tillämpa de förfarandena,
—dokumentation om planen för prestandautvärdering, och
—en beskrivning av förfarandena för att hålla planen för prestandautvärdering uppdaterad med beaktande av det allmänt rådande utvecklingsstadiet.
2.2Implementeringen av kvalitetsledningssystemet ska säkerställa att denna förordning efterlevs. Alla de faktorer, krav och bestämmelser som tillverkaren tar hänsyn till genom sitt kvalitetsledningssystem ska dokumenteras på ett systematiskt och metodiskt sätt i form av en kvalitetsmanual och skriftliga riktlinjer och förfaranden, till exempel kvalitetsprogram, kvalitetsplaner och kvalitetsdokument.
760
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/307 |
SV | |||
|
|
|
|
Vidare ska den dokumentation som lämnas in för bedömningen av kvalitetsledningssystemet framför allt innehålla en fullgod beskrivning av följande:
a)Tillverkarens kvalitetsmål.
b)Verksamhetens organisation, särskilt följande:
—Organisationsstrukturerna med en klar tilldelning av uppgifter avseende personalens ansvarsområden när det gäller kritiska förfaranden, ledningens ansvar och dess organisatoriska befogenheter.
—Metoderna för övervakning av huruvida kvalitetsledningssystemet fungerar effektivt, särskilt systemets förmåga att uppnå den önskade kvaliteten vid konstruktionen och hos produkterna, inklusive kontroll av produkter som inte överensstämmer med kraven.
—I de fall då konstruktionen, tillverkningen och/eller den slutliga kontrollen och provningen av produkterna, eller delar av de processerna, utförs av en annan part: metoderna för övervakning av att kvalitetsledningssystemet fungerar effektivt och särskilt typen och graden av övervakning som utövas över den andra parten.
—Utkastet till fullmakt för en auktoriserad representant och ett intyg från den auktoriserade representanten om att denne tänker acceptera fullmakten, om tillverkaren inte har säte i en medlemsstat.
c)Förfarandena och metoderna för övervakning, verifiering, validering och kontroll av produkternas utformning och tillhörande dokumentation samt uppgifter och protokoll från dessa förfaranden och metoder. Dessa förfaranden och metoder ska särskilt omfatta
—strategin för efterlevnad av bestämmelserna, inklusive processer för identifiering av relevanta rättsliga krav, kvalificering, klassificering, hantering av likvärdighet, val av och överensstämmelse med förfaranden för bedömning av överensstämmelse,
—identifiering av tillämpliga allmänna krav på säkerhet och prestanda samt lösningar för uppfyllande av dessa krav, med beaktande av tillämpliga gemensamma specifikationer och, när sådana har valts, harmoniserade standarder,
—riskhantering i enlighet med avsnitt 3 i bilaga I,
—prestandautvärderingen enligt artikel 56 och bilaga XIII, inklusive prestandauppföljning av produkter som släppts ut på marknaden,
—lösningar för uppfyllande av tillämpliga specifika krav på konstruktion och tillverkning, inklusive lämplig preklinisk utvärdering, särskilt kraven i kapitel II i bilaga I,
—lösningar för uppfyllande av tillämpliga specifika krav avseende den information som ska lämnas tillsammans med produkten, särskilt kraven i kapitel III i bilaga I,
—de förfaranden för produktidentifiering som utarbetats och hålls uppdaterade på grundval av ritningar, specifikationer eller andra relevanta handlingar under varje skede av tillverkningen, och
—hanteringen av konstruktionsändringar eller ändringar av kvalitetsledningssystemet.
d)Metoderna för verifikation och kvalitetssäkring under tillverkningsskedet, i synnerhet de processer och förfaranden som ska användas, särskilt vad gäller sterilisering, och dess relevanta handlingar.
e)De lämpliga provningar och undersökningar som ska utföras före, under och efter tillverkningen, hur ofta de ska utföras och den provningsutrustning som ska användas. Kalibreringen av provningsutrustningen ska dokumenteras så att det är möjligt att på ett tillfredsställande sätt följa förfarandet.
Dessutom ska tillverkarna ge de anmälda organen tillgång till den tekniska dokumentation som avses i bilagorna II och III.
761
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/308 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
2.3Revision
Det anmälda organet ska göra revision med avseende på kvalitetsledningssystemet för att avgöra om det motsvarar de krav som avses i avsnitt 2.2. Om tillverkaren använder en harmoniserad standard eller en gemensam specifikation relaterad till kvalitetsledningssystem ska det anmälda organet bedöma överensstämmelsen med dessa standarder eller gemensamma specifikationer. Det anmälda organet ska anta att ett kvalitetsledningssystem som uppfyller de relevanta harmoniserade standarderna eller gemensamma specifika tionerna överensstämmer med kraven i dessa standarder eller gemensamma specifikationer, om det inte finns några bevis på motsatsen.
Minst en person i det anmälda organets revisionsgrupp ska ha erfarenhet av bedömning av den berörda tekniken i enlighet med avsnitten 4.3–4.5 i bilaga VII. Vid de tillfällen då sådan erfarenhet inte är omedelbart uppenbar eller tillämplig ska det anmälda organet lämna dokumenterade skäl för denna granskningsgrupps sammansättning. Bedömningsförfarandet ska omfatta en revision på plats vid tillverkarens lokaler och, om så är lämpligt, vid tillverkarens leverantörers och/eller underleverantörers lokaler för att kontrollera tillverknings processen och andra relevanta processer.
När det gäller produkter i klass C ska bedömningen av kvalitetsledningssystemet dessutom åtföljas av en bedömning av den tekniska dokumentationen för de produkter som valts ut genom ett stickprov i enlighet med bestämmelserna i avsnitten 4.4–4.8. När det anmälda organet väljer ut representativa provexemplar ska det beakta den offentliggjorda vägledning som i enlighet med artikel 99 tagits fram av samordningsgruppen för medicintekniska produkter och särskilt hur ny tekniken är, de potentiella konsekvenserna för patienten och
medicinsk standardpraxis, likheter i konstruktion, teknik, tillverknings- och i tillämpliga fall sterilisering smetoder, det avsedda ändamålet och resultaten av tidigare relevanta bedömningar som har genomförts i enlighet med denna förordning. Det anmälda organet i fråga ska dokumentera skälen för det urval som görs.
Om kvalitetsledningssystemet överensstämmer med de relevanta bestämmelserna i denna förordning ska det anmälda organet utfärda ett EU-intyg för kvalitetsledningssystem. Det anmälda organet ska meddela tillverkaren sitt beslut att utfärda intyget. Beslutet ska innehålla slutsatserna från revisionen och en motiverad rapport.
2.4Tillverkaren i fråga ska underrätta det anmälda organ som har godkänt kvalitetsledningssystemet om varje planerad väsentlig ändring av kvalitetsledningssystemet, eller det produktsortiment som berörs. Det anmälda organet ska bedöma de föreslagna ändringarna, fastställa behovet av ytterligare revisioner och verifiera om kvalitetsledningssystemet efter dessa ändringar fortfarande motsvarar de krav som avses i avsnitt 2.2. Det ska underrätta tillverkaren om sitt beslut, som ska innehålla slutsatserna från bedömningen och i tillämpliga fall slutsatserna från ytterligare revisioner. Godkännandet av en väsentlig ändring av kvalitetsledningssystemet eller det berörda produktsortimentet ska utgöra ett tillägg till EU-intyget för kvalitetsledningssystem.
3.Övervakning som ska tillämpas på produkter i klasserna C och D
3.1Syftet med övervakningen är att säkerställa att tillverkaren på ett riktigt sätt fullgör de skyldigheter som härrör från det godkända kvalitetsledningssystemet.
3.2Tillverkaren ska bemyndiga det anmälda organet att utföra alla nödvändiga revisioner, även revisioner på plats, och ska förse det med all relevant information, framför allt
—dokumentation om tillverkarens kvalitetsledningssystem,
—dokumentation om eventuella resultat och slutsatser från tillämpningen av planen för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden, inklusive planen för prestandauppföljning av produkter som släppts ut på marknaden, för ett produkturval och bestämmelserna om säkerhetsövervakning i artiklarna 82–87,
—de uppgifter som föreskrivs i den del av kvalitetsledningssystemet som rör konstruktionen, t.ex.
analysresultat, beräkningar, provningar och valda lösningar när det gäller riskhantering enligt avsnitt 4 i bilaga I,
—de uppgifter som föreskrivs i den del av kvalitetsledningssystemet som rör tillverkningen, t.ex. kvalitetskon trollrapporter, provningsresultat, uppgifter om kalibreringen och rapporter om den berörda personalens kvalifikationer.
762
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/309 |
SV | |||
|
|
|
|
3.3Anmälda organ ska med jämna mellanrum, minst var tolfte månad, utföra lämpliga revisioner och bedömningar för att säkerställa att tillverkaren i fråga tillämpar det godkända kvalitetsledningssystemet och planen för övervakningen av produkter som släppts ut på marknaden. Dessa revisioner och bedömningar ska omfatta revisioner på plats vid tillverkarens lokaler och, om så är lämpligt, vid tillverkarens leverantörers och/eller underleverantörers lokaler. Vid sådana revisioner på plats ska det anmälda organet vid behov utföra eller begära provningar för att kontrollera att kvalitetsledningssystemet fungerar väl. Det anmälda organet ska ge tillverkaren en rapport om kontrollrevisionen, och om provning har utförts, en provningsrapport.
3.4Det anmälda organet ska minst en gång vart femte år göra slumpvisa oanmälda revisioner på plats vid tillverkarens anläggning och, om så är lämpligt, vid tillverkarens leverantörers och/eller underleverantörers anläggning, vilka kan kombineras med den regelbundna övervakning som avses i avsnitt 3.3 eller genomföras utöver denna övervakning. Det anmälda organet ska upprätta en plan för sådana oanmälda revisioner på plats, men får inte lämna ut den till tillverkaren.
I samband med dessa oanmälda revisioner på plats ska det anmälda organet testa ett adekvat urval produkter som tillverkats eller ett adekvat urval från tillverkningsprocessen för att kontrollera att den producerade produkten överensstämmer med den tekniska dokumentationen. Före de oanmälda revisionerna på plats ska det anmälda organet ange de relevanta provtagningskriterierna och provningsförfarandet.
I stället för eller utöver det urval som avses i andra stycket ska anmälda organ ta prover på produkter som finns på marknaden för att kontrollera att den tillverkade produkten överensstämmer med den tekniska dokumentationen. Innan urvalet görs ska det anmälda organet i fråga ange de relevanta provtagningskriterierna och provningsförfarandet.
Det anmälda organet ska ge tillverkaren i fråga en rapport om revisionen på plats, som i tillämpliga fall ska innehålla resultaten av stickprovtestet.
3.5När det gäller produkter i klass C ska övervakningen också innehålla en bedömning av den tekniska dokumentation som avses i avsnitten 4.4–4.8 för den eller de berörda produkterna, på grundval av ytterligare stickprov som gjorts i enlighet med de skäl som det anmälda organet dokumenterat i enlighet med avsnitt 2.3 tredje stycket.
3.6Det anmälda organet ska säkerställa att övervakningsgruppen är sammansatt på ett sådant sätt att den har tillräcklig erfarenhet av att utvärdera berörda produkter, system och processer och kontinuerligt förhåller sig objektiv och neutral; bland annat ska medlemmarna i bedömningsgruppen bytas ut med lämpliga mellanrum. Som generell regel gäller att en huvudinspektör varken får leda eller närvara vid revisioner av samma tillverkare längre än tre år i sträck.
3.7Om det anmälda organet konstaterar en skillnad mellan det urval som tagits från produktionen eller marknaden och de specifikationer som anges i den tekniska dokumentationen eller den godkända konstruktionen, ska organet tillfälligt eller slutgiltigt återkalla det berörda intyget eller begränsa det.
KAPITEL II
BEDÖMNING AV DEN TEKNISKA DOKUMENTATIONEN
4.Bedömning av den tekniska dokumentationen för produkter i klass B, C och D och verifiering av produktsatserna för produkter i klass D
4.1Förutom de skyldigheter som fastställs i avsnitt 2 ska tillverkare av produkter ansöka om en bedömning av den tekniska dokumentationen hos det anmälda organet för den produkt de planerar ska släppas ut på marknaden eller tas i bruk och som omfattas av det kvalitetsledningssystem som avses i avsnitt 2.
4.2I ansökan ska den berörda produktens konstruktion, tillverkning och prestanda beskrivas. Ansökan ska innehålla den tekniska dokumentation som avses i bilagorna II och III.
763
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/310 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
I fråga om produkter avsedda för självtestning eller patientnära testning ska ansökan också omfatta de aspekter som avses i avsnitt 5.1 b.
4.3Det anmälda organet ska granska ansökan med hjälp av sin personal som ska ha dokumenterad kunskap om och erfarenhet av utvärdering av berörd teknik, berörda produkter och utvärderingen av klinisk evidens. Det anmälda organet får kräva att ansökan kompletteras genom att ytterligare provningar görs eller genom att kräva ytterligare bevis för att det ska gå att bedöma om produkten överensstämmer med relevanta krav i denna förordning. Det anmälda organet ska genomföra tillfredsställande fysiska tester eller laboratorietester avseende produkten eller begära att tillverkaren genomför sådana tester.
4.4Det anmälda organet ska granska den kliniska evidens som tillverkaren har lagt fram i rapporten om prestandau tvärdering och den därtill hörande prestandautvärdering som utförts. Det anmälda organet ska för denna granskning använda anställda produktgranskare med tillräcklig klinisk expertis, inklusive extern klinisk expertis, med direkt och aktuell erfarenhet av den berörda produkten eller det kliniska tillstånd vid vilket den används.
4.5Under omständigheter när den kliniska evidensen helt eller delvis bygger på data från produkter som påstås vara likvärdiga med den produkt som bedöms ska det anmälda organet, med beaktande av faktorer såsom nya indikationer och innovation och med hjälp av sådana uppgifter, bedöma om detta tillvägagångssätt är ändamålsenligt. Det anmälda organet ska tydligt dokumentera sina slutsatser om den påstådda likvärdigheten och om relevansen av och lämpligheten hos uppgifterna för att påvisa överensstämmelse med kraven.
4.6Det anmälda organet ska kontrollera att den kliniska evidensen och prestandautvärderingen är adekvata, och ska verifiera tillverkarens slutsatser om överensstämmelse med de relevanta allmänna kraven på säkerhet och prestanda. Denna kontroll ska omfatta överväganden om huruvida bedömningen och hanteringen av nytta/ riskbestämningen, riskhanteringen, bruksanvisningarna, användarutbildningen och tillverkarens plan för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden är adekvata, och i tillämpliga fall innefatta en granskning av behovet och lämpligheten av den föreslagna planen för prestandauppföljning av produkter som släppts ut på marknaden.
4.7Det anmälda organet ska, med utgångspunkt i sin bedömning av den kliniska evidensen, överväga prestandau tvärderingen och nytta/riskbestämningen och om det behövs specifika milstolpar som gör det möjligt för det anmälda organet att granska uppdateringar av den kliniska evidens som härrör från uppgifterna från övervakning av produkter som släppts ut på marknaden och uppgifterna om prestandauppföljning av produkter som släppts ut på marknaden.
4.8Det anmälda organet ska tydligt dokumentera resultatet av sin bedömning i bedömningsrapporten om prestandautvärdering.
4.9Innan det anmälda organet utfärdar ett EU-intyg om bedömning av teknisk dokumentation ska det begära att ett av EU:s referenslaboratorium som utsetts i enlighet med artikel 100 kontrollerar den produktens prestanda enligt tillverkarens uppgifter och produktens överensstämmelse med de gemensamma specifikationerna, om sådana finns, eller med andra lösningar som tillverkaren valt för att säkerställa åtminstone likvärdig säkerhets- och prestandanivå. Kontrollen ska omfatta laboratorietester av EU:s referenslaboratorium enligt artikel 48.5.
Det anmälda organet ska dessutom, i de fall som avses i artikel 48.6 i denna förordning, samråda med de relevanta experter som avses i artikel 106 i förordning (EU) 2017/745 om tillverkarens rapport om prestandau tvärdering i enlighet med det förfarande som anges i artikel 48.6 i den här förordningen.
EU:s referenslaboratorium ska lägga fram ett vetenskapligt yttrande inom 60 dagar.
EU:s referenslaboratoriums vetenskapliga yttrande och, i tillämpliga fall, synpunkter från de experter som har hörts i enlighet med det förfarande som anges i artikel 48.6, och eventuella uppdateringar ska införas i det anmälda organets dokumentation om produkten. Det anmälda organet ska när det fattar sitt beslut ta vederbörlig hänsyn till de synpunkter som framförts i EU:s referenslaboratoriums vetenskapliga yttrande och, i tillämpliga fall, de synpunkter som framförts av de experter som hörts i enlighet med artikel 48.6. Det anmälda organet får inte utfärda ett intyg om EU:s referenslaboratoriums vetenskapliga yttrande är negativt.
764
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/311 |
SV | |||
|
|
|
|
4.10Det anmälda organet ska lämna en rapport till tillverkaren om bedömningen av den tekniska dokumentationen, inklusive en bedömningsrapport om prestandautvärdering. Om produkten överensstämmer med de relevanta bestämmelserna i denna förordning ska det anmälda organet utfärda ett EU-intyg om bedömning av den tekniska dokumentationen. Intyget ska innehålla de slutsatser som dragits av bedömningen, giltighetsvillkoren för intyget, de uppgifter som behövs för identifiering av den godkända produkten och, i förekommande fall, en beskrivning av produktens avsedda ändamål.
4.11Ändringar av en godkänd produkt ska kräva godkännande av det anmälda organ som utfärdade EU-intyget om bedömning av den tekniska dokumentationen när sådana ändringar skulle påverka produktens säkerhet och prestanda eller de villkor som föreskrivs för användning av produkten. Om tillverkaren planerar att införa någon av de ovannämnda ändringarna ska denne informera det anmälda organ som utfärdat EU-intyget om bedömning av den tekniska dokumentationen om detta. Det anmälda organet ska bedöma de planerade ändringarna och avgöra om de planerade ändringarna innebär att det måste göras en ny bedömning av överensstämmelse i enlighet med artikel 48 eller om det räcker att göra ett tillägg till EU-intyget om bedömning av den tekniska dokumentationen. I det senare fallet ska det anmälda organet bedöma ändringarna, underrätta tillverkaren om sitt beslut och, om ändringarna godkänns, göra ett tillägg till EU-intyget om bedömning av den tekniska dokumentationen.
Om sådana ändringar kan påverka överensstämmelsen med de gemensamma specifikationerna eller med andra lösningar som tillverkaren valt och som godkänts genom EU-intyget om bedömning av den tekniska dokumentationen, ska det anmälda organet rådgöra med det EU-referenslaboratorium som deltog i det första samrådet för att bekräfta överensstämmelsen med de gemensamma specifikationerna eller med andra lösningar som tillverkaren valt för att säkerställa att en nivå som åtminstone är likvärdig i fråga om säkerhet och prestanda upprätthålls.
EU:s referenslaboratorium ska lägga fram ett vetenskapligt yttrande inom 60 dagar.
4.12För att kontrollera överensstämmelse för tillverkade produkter i klass D ska tillverkaren genomföra tester av varje tillverkad produktsats. Efter det att kontrollerna och testerna avslutats ska tillverkaren utan dröjsmål till det anmälda organet överlämna de relevanta rapporterna om dessa tester. Tillverkaren ska dessutom ställa prover av tillverkade satser av produkter till det anmälda organets förfogande i enlighet med på förhand fastställda villkor
och detaljerade arrangemang, som bl.a. ska innebära att det anmälda organet eller tillverkaren ska sända prover av de tillverkade produktsatserna till EU:s referenslaboratorium, om ett sådant laboratorium har utsetts i enlighet med artikel 100, så att det kan genomföra lämpliga tester. EU:s referenslaboratorium ska underrätta det anmälda organet om sina slutsatser.
4.13Tillverkaren får släppa ut produkterna på marknaden, om inte det anmälda organet, inom den överenskomna tidsramen men senast 30 dagar efter att ha mottagit proverna, meddelar tillverkaren något annat beslut, särskilt när det gäller eventuella villkor för de utfärdade intygens giltighet.
5.Bedömning av den tekniska dokumentationen för särskilda typer av produkter
5.1Bedömning av den tekniska dokumentationen för produkter i klass B, C och D för självtestning och produkter för patientnära testning.
a)Tillverkaren av produkter i klass B, C och D för självtestning och produkter för patientnära testning ska hos det anmälda organet ansöka om bedömning av den tekniska dokumentationen.
b)Ansökan ska göra det möjligt att förstå hur produktens egenskaper och prestanda är utformade och att bedöma om den överensstämmer med kraven i denna förordning när det gäller konstruktion. Den ska innehålla följande:
i)Testrapporter, inklusive resultat av studier som utförts med avsedda användare.
ii)När så är möjligt, ett exemplar av produkten; produkten ska på begäran återlämnas när bedömningen av den tekniska dokumentationen har slutförts.
iii)Data som visar att produkten är lämplig för avsett ändamål (självtestning eller patientnära testning).
iv)Den information som ska finnas på märkningen och i bruksanvisningen.
765
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/312 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
Det anmälda organet får kräva att ansökan kompletteras genom utförande av ytterligare tester eller tillhanda hållande av ytterligare bevis som gör det möjligt att bedöma huruvida produkten överensstämmer med kraven i denna förordning.
c)Det anmälda organet ska kontrollera att produkten överensstämmer med de relevanta kraven i bilaga I till denna förordning.
d)Det anmälda organet ska bedöma ansökan med hjälp av sin personal med dokumenterad kunskap och erfarenhet av den berörda tekniken och produktens avsedda ändamål samt tillhandahålla tillverkaren en rapport om bedömningen av den tekniska dokumentationen.
e)Om produkten överensstämmer med de relevanta bestämmelserna i denna förordning ska det anmälda organet utfärda ett EU-intyg om bedömning av den tekniska dokumentationen. Intyget ska innehålla de slutsatser som dragits av bedömningen, giltighetsvillkoren, de uppgifter som behövs för identifiering av de godkända produkterna och om lämpligt en beskrivning av produktens avsedda ändamål.
f)För ändringar av en godkänd produkt ska det krävas godkännande av det anmälda organ som utfärdade intyget om bedömning av den tekniska dokumentationen, om sådana ändringar kan påverka produktens säkerhet och prestanda eller de villkor som föreskrivs för användning av produkten. Om tillverkaren planerar att införa någon av de ovannämnda ändringarna ska denne informera det anmälda organ som utfärdat EU- intyget om bedömning av den tekniska dokumentationen om detta. Det anmälda organet ska bedöma de planerade ändringarna och avgöra om de planerade ändringarna innebär att det måste göras en ny bedömning av överensstämmelse i enlighet med artikel 48 eller om det räcker att göra ett tillägg till EU- intyget om bedömning av den tekniska dokumentationen. I det senare fallet ska det anmälda organet bedöma ändringarna, underrätta tillverkaren om sitt beslut och, om ändringarna godkänns, göra ett tillägg till tillverkarens EU-intyg om bedömning av den tekniska dokumentationen.
5.2Bedömning av den tekniska dokumentationen för produkter för behandlingsvägledande diagnostik
a)Tillverkare av produkter för behandlingsvägledande diagnostik ska lämna in en ansökan om bedömning av
den tekniska dokumentationen till det anmälda organet. Det anmälda organet ska bedöma den ansökan i enlighet med förfarandet i avsnitt 4.1–4.8 i denna bilaga.
b)Ansökan ska göra det möjligt att förstå produktens egenskaper och prestanda och att bedöma om den överensstämmer med konstruktionskraven i denna förordning, särskilt med avseende på produktens lämplighet i förhållande till det berörda läkemedlet.
c)Innan det anmälda organet utfärdar ett EU-intyg om bedömning av den tekniska dokumentationen med avseende på produkter för behandlingsvägledande diagnostik ska det, på grundval av utkastet till sammanfattning av säkerheten och prestandan och utkastet till bruksanvisning, begära ett yttrande från en av de behöriga myndigheter som utsetts av medlemsstaten i enlighet med direktiv 2001/83/EG eller från EMA
(nedan kallade den hörda läkemedelsmyndigheten, beroende på vilken myndighet som har hörts inom ramen för detta led) om produktens lämplighet i förhållande till det berörda läkemedlet. Om läkemedlet uteslutande omfattas av tillämpningsområdet för bilagan till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 726/2004 (1), ska det anmälda organet begära ett yttrande från EMA. Om det berörda läkemedlet redan har godkänts, eller om en ansökan om dess godkännande har lämnats in, ska det anmälda organet samråda med den läkemedelsmyndighet, eller EMA, som är ansvarig för godkännandet.
d)Den hörda läkemedelsmyndigheten ska yttra sig senast 60 dagar efter det att den mottog all nödvändig dokumentation. Denna 60-dagarsperiod får förlängas en gång med ytterligare 60 dagar, om det finns motiverade skäl till det. Yttrandet och eventuella uppdateringar ska införas i det anmälda organets dokumentation om produkten.
e)Det anmälda organet ska när det fattar sitt beslut ta vederbörlig hänsyn till det vetenskapliga yttrande som avses i led d. Det anmälda organet ska underrätta den hörda läkemedelsmyndigheten om sitt slutliga beslut. EU-intyget om bedömning av den tekniska dokumentationen ska utfärdas i enlighet med avsnitt 5.1 e.
(1) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 726/2004 av den 31 mars 2004 om inrättande av gemenskapsförfaranden för godkännande av och tillsyn över humanläkemedel och veterinärmedicinska läkemedel samt om inrättande av en europeisk läkemedels myndighet (EUT L 136, 30.4.2004, s. 1).
766
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/313 |
SV | |||
|
|
|
|
f)Innan tillverkaren gör ändringar som påverkar produktens prestanda och/eller avsedda användning och/eller lämplighet i förhållande till det berörda läkemedlet, ska denne underrätta det anmälda organet om ändringarna. Det anmälda organet ska bedöma de planerade ändringarna och avgöra om de planerade ändringarna innebär att det måste göras en ny bedömning av överensstämmelse i enlighet med artikel 48 eller om det räcker att göra ett tillägg till EU-intyget om bedömning av den tekniska dokumentationen. I det senare fallet ska det anmälda organet bedöma ändringarna och begära ett yttrande från den hörda läkemedelsmyndigheten. Den hörda läkemedelsmyndigheten ska yttra sig inom 30 dagar efter det att den mottog all nödvändig dokumentation med avseende på ändringarna. Ett tillägg till EU-intyget om bedömning av den tekniska dokumentationen ska utfärdas i enlighet med avsnitt 5.1 f.
KAPITEL III
ADMINISTRATIVA BESTÄMMELSER
6.Tillverkaren eller, om tillverkaren inte har något säte i en medlemsstat, dennes auktoriserade representant ska hålla följande handlingar tillgängliga för de behöriga myndigheterna under minst tio år efter att den sista produkten har släppts ut på marknaden:
—EU-försäkran om överensstämmelse.
—Den dokumentation som avses i avsnitt 2.1 femte strecksatsen, särskilt uppgifter och protokoll från de förfaranden som avses i punkt 2.2 andra stycket c.
—Information om de ändringar som avses i avsnitt 2.4.
—Den dokumentation som avses i avsnitt 4.2 och 5.1 b.
—De beslut och rapporter från det anmälda organet som avses i denna bilaga.
7.Varje medlemsstat ska kräva att den dokumentation som avses i avsnitt 6 hålls tillgänglig för de behöriga myndigheterna under den tid som anges i det avsnittet för den händelse att en tillverkare, eller tillverkarens auktoriserade representant, som är etablerad på medlemsstatens territorium går i konkurs eller upphör med verksamheten innan denna tid har löpt ut.
767
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/314 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
BILAGA X
BEDÖMNING AV ÖVERENSSTÄMMELSE SOM GRUNDAR SIG PÅ TYPKONTROLL
1.EU-typkontroll är det förfarande varigenom ett anmält organ försäkrar sig om och intygar att en produkt, inbegripet dess tekniska dokumentation och relevanta livscykelprocesser och ett motsvarande stickprov av de planerade producerade produkterna, uppfyller de tillämpliga bestämmelserna i denna förordning.
2.Ansökan
Tillverkaren ska lämna in en ansökan för bedömning till ett anmält organ. Ansökan ska innehålla
—tillverkarens namn och adress till dess säte och, om ansökan lämnas in av tillverkarens auktoriserade representant, den auktoriserade representantens namn och adress till dess säte,
—den tekniska dokumentation som avses i bilagorna II och III; sökanden ska ställa ett stickprov från de planerade producerade produkternas produktionstyp (nedan kallade typ), till det anmälda organets förfogande; det anmälda organet får vid behov begära andra urval,
—för produkter för självtestning eller patientnära testning: testrapporter, inklusive resultat av studier som genomförts med avsedda användare, och data som visar att produkten kan hanteras på ett sätt som är lämpligt för dess avsedda ändamål (självtestning eller patientnära testning),
—ett exemplar av produkten, när så är möjligt; produkten ska på begäran återlämnas när bedömningen av den tekniska dokumentationen har slutförts,
—data som visar att produkten är lämplig för avsett ändamål (självtestning eller patientnära testning).
—den information som ska finnas på märkningen och i bruksanvisningen, och
—en skriftlig försäkran om att ingen ansökan för samma typ har lämnats till något annat anmält organ, eller information om huruvida det tidigare har lämnats in en ansökan för samma typ som avslagits av ett annat anmält organ eller som dragits tillbaka av tillverkaren eller dess auktoriserade representant innan det andra anmälda organet gjort sin slutliga bedömning.
3.Bedömning
Det anmälda organet ska
a)granska ansökan med hjälp av sin personal med dokumenterad kunskap om och erfarenhet av utvärdering av den berörda tekniken och produkten samt av utvärdering av klinisk evidens; det anmälda organet får kräva att ansökan kompletteras med ytterligare provningar, eller begära ytterligare bevis lämnas för att det ska gå att bedöma om produkten överensstämmer med relevanta krav i denna förordning; det anmälda organet ska genomföra tillfredsställande fysiska tester eller laboratorietester avseende produkten eller begära att tillverkaren genomför sådana tester,
b)granska och bedöma den tekniska dokumentationen med avseende på uppfyllandet av de krav i denna förordning som är tillämpliga på produkten och kontrollera att typen har tillverkats i överensstämmelse med denna dokumentation; det ska också registrera de enheter som har konstruerats i överensstämmelse med tillämpliga standarder som avses i artikel 8 eller med tillämpliga gemensamma specifikationerna, och registrera de enheter vars konstruktion inte baserats på relevanta standarder enligt artikel 8 eller på relevanta gemensamma standarder,
c)granska den kliniska evidens som tillverkaren har lagt fram i rapporten om prestandautvärdering enligt avsnitt 1.3.2 i bilaga XIII; det anmälda organet ska för denna granskning använda anställda produktgranskare med tillräcklig klinisk expertis och, om nödvändigt, använda extern klinisk expertis med direkt och aktuell erfarenhet av den kliniska tillämpningen av produkten ifråga,
768
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/315 |
SV | |||
|
|
|
|
d)när den kliniska evidensen helt eller delvis bygger på data från produkter som påstås vara likvärdiga med den produkt som bedöms, bedöma om sådana data är ändamålsenliga, med beaktande av faktorer såsom nya indikationer och innovation; det anmälda organet ska tydligt dokumentera sina slutsatser om den påstådda likvärdigheten och om relevansen av och lämpligheten hos uppgifterna för att påvisa överensstämmelse med kraven,
e)tydligt dokumentera resultatet av sin bedömning i den bedömningsrapport om prestandautvärdering som avses
iavsnitt 4.8 i bilaga IX,
f)utföra eller låta utföra lämpliga bedömningar och fysiska tester eller laboratorietester som är nödvändiga för att kontrollera huruvida de lösningar som tillverkaren valt uppfyller de allmänna kraven på säkerhet och prestanda
idenna förordning, om de standarder som avses i artikel 8 eller de gemensamma specifikationerna inte har tillämpats; om produkten måste kopplas till en eller flera andra produkter för att fungera på avsett sätt ska det bevisas att den överensstämmer med de allmänna kraven på säkerhet och prestanda när den är kopplad till någon eller några sådana produkter som har de egenskaper tillverkaren angett,
g)utföra eller låta utföra lämpliga bedömningar och fysiska tester eller laboratorietester som är nödvändiga för att kontrollera om tillverkaren, om denne har valt att tillämpa de relevanta harmoniserade standarderna, verkligen har gjort detta,
h)i samråd med sökanden bestämma var de nödvändiga bedömningarna och provningarna ska utföras,
i)utarbeta en rapport om EU-typintyg avseende resultaten av de bedömningar och tester som utförts enligt leden a-g,
j)när det gäller produkter i klass D, begära att det EU-referenslaboratorium som utsetts i enlighet med artikel 100 kontrollerar produktens prestanda enligt tillverkarens uppgifter och produktens överensstämmelse med de gemensamma specifikationerna, om sådana finns, eller med andra lösningar som tillverkarna valt för att säkerställa åtminstone likvärdig säkerhets- och prestandanivå; kontrollen ska omfatta laboratorietester av EU:s referenslaboratorium enligt artikel 48.5.
Det anmälda organet ska dessutom, i de fall som avses i artikel 48.6 i denna förordning, samråda med de relevanta experter som avses i artikel 106 i förordning (EU) 2017/745 om tillverkarens rapport om prestandau tvärdering i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 48.6 i den här förordningen.
EU:s referenslaboratorium ska lägga fram ett vetenskapligt yttrande inom 60 dagar.
EU:s referenslaboratoriums vetenskapliga yttrande och, om det förfarande som fastställs i artikel 48.6 är tillämpligt, de konsulterade experternas synpunkter, och eventuella uppdateringar ska införas i det anmälda organets dokumentation om produkten. Det anmälda organet ska när det fattar sitt beslut ta vederbörlig hänsyn till de synpunkter som framförts i EU:s referenslaboratoriums vetenskapliga yttrande och, i tillämpliga fall, som framförts av de experter som hörts i enlighet med artikel 48.6. Det anmälda organet får inte utfärda ett intyg om EU:s referenslaboratoriums vetenskapliga yttrande är negativt,
k)för produkter för behandlingsvägledande diagnostik, på grundval av utkastet till sammanfattning av säkerhet och prestanda och utkastet till bruksanvisning, begära ett yttrande från en av de behöriga myndigheter som utsetts av medlemsstaterna i enlighet med direktiv 2001/83/EG eller från EMA (nedan kallade den hörda läkemedelsmyn digheten, beroende på vilken myndighet som har hörts inom ramen för detta led) om produktens lämplighet
iförhållande till det berörda läkemedlet; om läkemedlet uteslutande omfattas av tillämpningsområdet för bilagan till förordning (EG) nr 726/2004, ska det anmälda organet samråda med EMA; om läkemedlet redan har godkänts, eller om en ansökan om dess godkännande har inlämnats, ska det anmälda organet samråda med den behöriga läkemedelsmyndigheten, eller EMA, som ansvarar för godkännandet; den behöriga myndigheten för läkemedel eller EMA ska lämna sitt yttrande inom 60 dagar efter det att den mottagit all nödvändig dokumentation; denna 60-dagarsperiod får förlängas en gång med ytterligare 60 dagar, om det finns motiverade skäl till det; yttrandet från den hörda läkemedelsmyndigheten ska tillsammans med eventuella uppdateringar införas i det anmälda organets dokumentation om produkten; det anmälda organet ska när det fattar sitt beslut ta vederbörlig hänsyn till det yttrande som den hörda läkemedelsmyndigheten lämnar; det ska underrätta den hörda läkemedelsmyndigheten, om sitt slutliga beslut,
l)utarbeta en rapport om EU-typintyg avseende resultaten av de bedömningar, tester och vetenskapliga yttranden som utförts eller utfärdats enligt leden a-k, inbegripet en bedömningsrapport om prestandautvärdering av produkter i klass C eller D eller som omfattas av avsnitt 2 tredje strecksatsen.
769
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/316 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
4.Intyg
Om typen överensstämmer med denna förordning ska det anmälda organet utfärda ett EU-typintyg. Intyget ska innehålla tillverkarens namn och adress, slutsatserna av bedömningen av typkontroller, giltighetsvillkoren för intyget och de uppgifter som krävs för att identifiera den godkända typen. Intyget ska upprättas i enlighet med bilaga XII. De relevanta delarna av dokumentationen ska bifogas intyget och en kopia ska behållas av det anmälda organet.
5.Ändringar av typ
5.1Sökanden ska informera det anmälda organ som utfärdat EU-typintyget om varje planerad ändring av den godkända typen eller av dess avsedda ändamål och användningsförhållanden.
5.2Ändringar av en godkänd produkt, inbegripet begränsningar av dess avsedda ändamål och användningsförhållanden, kräver ytterligare godkännande från det anmälda organ som utfärdade EU-typintyget, om sådana ändringar kan påverka överensstämmelsen med de allmänna kraven på säkerhet och prestanda eller med de villkor som föreskrivits för produktens användning. Det anmälda organet ska granska de planerade ändringarna, underrätta tillverkaren om sitt beslut och ge tillverkaren ett tillägg till rapporten om EU-typintyg. Alla godkännanden av ändringar av den godkända typen ska vara utformade som ett tillägg till EU-typintyget.
5.3Ändringar av den godkända produktens avsedda ändamål och användningsförhållanden, med undantag av begränsningar av det avsedda ändamålet och de avsedda användningsförhållandena, ska innebära att en ny ansökan om bedömning av överensstämmelse måste göras.
5.4Om ändringarna kan påverka prestandan enligt uppgift från tillverkaren eller överensstämmelsen med de gemensamma specifikationerna eller med andra lösningar som tillverkaren valt vilka godkänts genom EU-typintyget, ska det anmälda organet rådgöra med det EU-referenslaboratorium som deltog i det första samrådet för att bekräfta överensstämmelsen med de gemensamma specifikationerna eller med andra lösningar som tillverkaren valt för att säkerställa att en nivå som åtminstone är likvärdig i fråga om säkerhet och prestanda upprätthålls.
EU:s referenslaboratorium ska lägga fram ett vetenskapligt yttrande inom 60 dagar.
5.5Om ändringarna påverkar prestandan eller den avsedda användningen för en produkt för behandlingsvägledande diagnostik som godkänts genom EU-typintyget eller dess lämplighet i förhållande till ett berört läkemedel ska det anmälda organet höra den behöriga myndighet för läkemedel som deltog i det inledande samrådet eller EMA. Den myndighet för läkemedel som hörts ska i förekommande fall yttra sig senast 30 dagar efter det att den mottagit den giltiga dokumentationen avseende ändringarna. Alla godkännanden av ändringar av den godkända typen ska vara utformade som ett tillägg till EU-typintyget.
6.Administrativa bestämmelser
Tillverkaren eller, om tillverkaren inte har något säte i en medlemsstat, dennes auktoriserade representant ska hålla följande handlingar tillgängliga för de behöriga myndigheterna under minst tio år efter att den sista produkten har släppts ut på marknaden:
—Den dokumentation som avses i avsnitt 2 andra strecksatsen.
—Information om de ändringar som avses i avsnitt 5.
—Kopior av EU-typintygen, de vetenskapliga yttrandena och rapporterna samt tillägg till/kompletteringar av dessa. Avsnitt 7 i bilaga IX ska tillämpas.
770
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/317 |
SV | |||
|
|
|
|
BILAGA XI
BEDÖMNING AV ÖVERENSSTÄMMELSE SOM GRUNDAR SIG PÅ KVALITETSSÄKRING AV
PRODUKTIONEN
1.Tillverkaren ska säkerställa att det kvalitetsledningssystem införs som godkänts för tillverkningen av de produkterna
i | fråga, utföra den slutkontroll som anges i avsnitt 3 samt vara underkastad sådan övervakning som avses |
i | avsnitt 4. |
2.När tillverkaren fullgör skyldigheterna i avsnitt 1 ska denne upprätta och bevara en EU-försäkran om överensstämmelse i enlighet med artikel 17 och bilaga IV för den produkt som bedömningen av överensstämmelse gäller. Genom att utfärda en EU-försäkran om överensstämmelse ska tillverkaren anses säkerställa och försäkra att den berörda produkten uppfyller de tillämpliga kraven i denna förordning och, när det gäller produkter i klass C och klass D som underkastas typkontroll, överensstämmer med den typ som beskrivs i EU-typintyget.
3.Kvalitetsledningssystem
3.1Tillverkaren ska ansöka hos ett anmält organ om att få sitt kvalitetsledningssystem bedömt. Ansökan ska innehålla följande:
—Alla delar som förtecknas i avsnitt 2.1 i bilaga IX.
—Den tekniska dokumentationen enligt bilagorna II och III för de godkända typerna.
—En kopia av det EU-typintyg som avses i avsnitt 4 i bilaga X. Om samma anmälda organ som ansökan lämnades till har utfärdat EU-typintygen ska en hänvisning till den tekniska dokumentationen och dess uppdateringar och de utfärdade intygen också finnas med i ansökan.
3.2Genomförandet av kvalitetsledningssystemet ska säkerställa överensstämmelse med den typ som beskrivs i EU- typintyget och med de bestämmelser i denna förordning som är tillämpliga på produkterna i varje led. Alla de faktorer, krav och bestämmelser som tillverkaren tar hänsyn till genom sitt kvalitetsledningssystem ska dokumenteras på ett systematiskt och metodiskt sätt i form av en kvalitetsmanual och skriftliga riktlinjer och förfaranden, till exempel kvalitetsprogram, kvalitetsplaner och kvalitetsdokument.
Den dokumentationen ska framför allt inkludera en fullgod beskrivning av alla delar som förtecknas i avsnitt 2.2 a, b, d och e i bilaga IX.
3.3Första och andra styckena i avsnitt 2.3 i bilaga IX ska tillämpas.
Om kvalitetsledningssystemet säkerställer att produkterna överensstämmer med den typ som beskrivs i EU- typintyget och är förenligt med de tillämpliga bestämmelserna i denna förordning, ska det anmälda organet utfärda ett EU-intyg om kvalitetssäkring av produktionen. Det anmälda organet ska meddela tillverkaren sitt beslut att utfärda intyget. Beslutet ska innehålla slutsatserna av det anmälda organets revision och en motiverad bedömning.
3.4Avsnitt 2.4 i bilaga IX ska tillämpas.
4.Granskning
Avsnitt 3.1, avsnitt 3.2 första, andra och fjärde strecksatsen, avsnitten 3.3, 3.4, 3.6 och 3.7 i bilaga IX ska tillämpas.
5.Kontroll av tillverkade produkter i klass D
5.1För produkter i klass D ska tillverkaren genomföra tester av varje tillverkad produktsats. Efter det att kontrollerna och testerna avslutats ska tillverkaren utan dröjsmål till det anmälda organet överlämna de relevanta rapporterna
771
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/318 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
om dessa tester. Tillverkaren ska dessutom ställa prover av tillverkade produkter eller satser av produkter till det anmälda organets förfogande i enlighet med på förhand fastställda villkor och närmare bestämmelser, som bl.a. ska innebära att det anmälda organet eller tillverkaren ska sända prover av de tillverkade produkterna eller produktsatserna till EU:s referenslaboratorium, om ett sådant laboratorium har utsetts i enlighet med artikel 100, så att det kan genomföra lämpliga laboratorietester. EU:s referenslaboratorium ska underrätta det anmälda organet om sina slutsatser.
5.2Tillverkaren får släppa ut produkterna på marknaden, om inte det anmälda organet, inom den överenskomna tidsramen men senast 30 dagar efter att ha mottagit proverna, meddelar tillverkaren något annat beslut, särskilt när det gäller eventuella villkor för de utfärdade intygens giltighet.
6.Administrativa bestämmelser
Tillverkaren eller, om tillverkaren inte har något säte i en medlemsstat, dennes auktoriserade representant ska hålla följande handlingar tillgängliga för de behöriga myndigheterna under minst tio år efter att den sista produkten har släppts ut på marknaden:
—EU-försäkran om överensstämmelse.
—Den dokumentation som avses i avsnitt 2.1 femte strecksatsen i bilaga IX.
—Den dokumentation som avses i avsnitt 2.1 åttonde strecksatsen i bilaga IX, inklusive det EU-typintyg som avses i punkt X.
—Information om de ändringar som avses i avsnitt 2.4 i bilaga IX.
—De beslut och rapporter från det anmälda organet som avses i avsnitten 2.3, 3.3 och 3.4 i bilaga IX.
Avsnitt 7 i bilaga IX ska tillämpas.
772
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/319 |
SV | |||
|
|
|
|
BILAGA XII
INTYG UTFÄRDADE AV ETT ANMÄLT ORGAN
KAPITEL I
ALLMÄNNA KRAV
1.Intyg ska vara avfattade på ett av unionens officiella språk.
2.Varje intyg ska avse endast ett förfarande för bedömning av överensstämmelse.
3.Intyg ska utfärdas till endast en tillverkare. Tillverkarens namn och adress enligt intyget ska vara samma namn och adress som är registrerade i det elektroniska system som avses i artikel 27.
4.Uppgifterna om intygens tillämpningsområde ska otvetydigt beskriva den eller de berörda produkterna:
a)EU-intyg om bedömning av teknisk dokumentation och EU-typintyg ska inbegripa en tydlig identifiering, inklusive produktens eller produkternas namn, modell, typ, produktens avsedda ändamål, som tillverkaren har angett i bruksanvisningen och med avseende på vilken produkten har bedömts genom förfarandet för bedömning av överensstämmelse, riskklassificering och grundläggande UDI-DI enligt artikel 24.6.
b)EU-intyg om kvalitetsledningssystem och EU-intyg om kvalitetssäkring ska inbegripa en identifiering av produkterna eller produktgrupperna, riskklassificeringen och det avsedda ändamålet.
5.Det anmälda organet ska på begäran kunna visa vilka (enskilda) produkter som intyget gäller. Det anmälda organet ska upprätta ett system som gör det möjligt att fastställa vilka produkter, inbegripet deras klassificering, som intyget gäller.
6.Intygen ska i tillämpliga fall innehålla en uppgift om att ett annat intyg enligt denna förordning krävs för utsläppande på marknaden av den eller de produkter som intyget gäller.
7.EU-intyg om kvalitetsledningssystem och EU-intyg om kvalitetssäkring för sterila produkter i klass A ska innehålla en förklaring om att det anmälda organet har begränsat revisionen till de delar av tillverkningen som rör säkerställande och upprätthållande av sterila förhållanden.
8.När ett intyg kompletteras, ändras eller ersätts med ett nytt, ska det innehålla en hänvisning till det tidigare intyget med dess utfärdandedatum och en identifiering av ändringarna.
KAPITEL II
MINIMIINNEHÅLL I INTYG
1.Det anmälda organets namn, adress och identifieringsnummer.
2.Tillverkarens namn och adress och i tillämpliga fall den auktoriserade representantens namn och adress.
3.Ett unikt identifieringsnummer för intyget.
4.Om ett sådant redan har utfärdats: tillverkarens Eudamed-registreringsnummer (SRN) enligt artikel 28.2.
5.Utfärdandedatum.
6.Utgångsdatum.
7.Uppgifter som behövs för att i tillämpliga fall otvetydigt identifiera produkten eller produkterna i enlighet med avsnitt 4 i denna bilaga.
773
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/320 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
8.I förekommande fall en hänvisning till ett tidigare intyg i enlighet med avsnitt 8 i detta kapitel.
9.En hänvisning till denna förordning och den bilaga som har följts för bedömningen av överensstämmelse.
10.Genomförda undersökningar och provningar, t.ex. hänvisning till tillämpliga gemensamma specifikationer, harmoniserade standarder, provningsrapporter och revisionsrapporter.
11.I förekommande fall en hänvisning till tillämpliga delar av den tekniska dokumentationen eller andra intyg som krävs för att den eller de berörda produkterna ska få släppas ut på marknaden.
12.I tillämpliga fall information om det anmälda organets granskning.
13.Slutsatserna från det anmälda organets bedömning av överensstämmelse med avseende på den relevanta bilagan.
14.Villkor eller begränsningar för intygets giltighet.
15.Det anmälda organets underskrift, som ska vara juridiskt bindande enligt tillämplig nationell rätt.
774
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/321 |
SV | |||
|
|
|
|
BILAGA XIII
PRESTANDAUTVÄRDERING, PRESTANDASTUDIER OCH PRESTANDAUPPFÖLJNING AV PRODUKTER
SOM SLÄPPTS UT PÅ MARKNADEN
DEL A
PRESTANDAUTVÄRDERING OCH PRESTANDASTUDIER
1.PRESTANDAUTVÄRDERING
Prestandautvärderingen av en produkt är en kontinuerlig process där data bedöms och analyseras för att styrka den vetenskapliga giltigheten, den analytiska prestandan och den kliniska prestandan för produktens avsedda ändamål enligt tillverkaren. För att planera, kontinuerligt utföra och dokumentera en prestandautvärdering ska tillverkaren upprätta och uppdatera en plan för prestandautvärdering. Planen för prestandautvärdering ska innehålla uppgifter om produktens egenskaper och prestanda samt de processer och kriterier som tillämpas för att generera nödvändig klinisk evidens.
Prestandautvärderingen ska vara noggrann och objektiv och beakta både positiva och negativa data.
Dess djup och omfattning ska lämpa sig för och stå i proportion till produktens egenskaper inbegripet risker, riskklass, prestanda och avsett ändamål.
1.1Plan för prestandautvärdering
Generellt ska planen för prestandautvärdering åtminstone
—specificera produktens avsedda ändamål,
—specificera produktegenskaperna enligt kapitel II avsnitt 9 i bilaga I och kapitel III avsnitt 20.4.1 c i bilaga I,
—specificera vilken analyt eller markör som bestäms av produkten,
—specificera produktens avsedda användning,
—ange certifierade referensmaterial eller referensmätmetoder för att möjliggöra metrologisk spårbarhet,
—tydligt ange specificerade patientmålgrupper, med tydliga indikationer, begränsningar och kontraindikationer,
—ange de allmänna kraven på säkerhet och prestanda enligt avsnitt 1– 9 i bilaga I som kräver stöd från uppgifter om relevant vetenskaplig giltighet och analytisk och klinisk prestanda,
—specificera de metoder, inbegripet lämpliga statistiska verktyg, som ska användas vid granskning av produktens analytiska och kliniska prestanda och produktens begränsningar samt den information den tillhandahåller,
—beskriva den senaste kunskapen, inbegripet befintliga relevanta standarder, gemensamma specifikationer, vägledningsdokument eller dokument om bästa metoder,
—ange och specificera de parametrar som ska användas för att fastställa om nytta/riskförhållandet för produktens avsedda ändamål och analytiska och kliniska prestanda är godtagbart, baserat på det medicinska kunskapsläget,
—för programvara som betraktas som en produkt, ange och specificera referensdatabaser och andra datakällor som används som grund för beslutsfattandet,
775
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/322 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
—beskriva de olika utvecklingsfaserna, inbegripet ordningsföljden och hur man avser att fastställa den vetenskapliga giltigheten och den analytiska och kliniska prestandan, inbegripet ange milstolpar och beskriva potentiella acceptanskriterier,
— innehålla planeringen av prestandauppföljning av produkter som släppts ut på marknaden enligt del B i denna bilaga.
Om något av de ovannämnda inslagen inte anses vara lämpligt i planen för prestandautvärdering på grund av produktens särskilda egenskaper, ska planen innehålla en motivering.
1.2Styrkande av den vetenskapliga giltigheten och den analytiska och kliniska prestandan Som en allmän metodologisk princip ska tillverkaren
— genom en systematisk vetenskaplig litteraturgenomgång identifiera tillgängliga uppgifter som är relevanta för produkten och dess avsedda ändamål samt identifiera eventuella kvarstående problem med eller luckor
i uppgifterna,
—bedöma alla relevanta uppgifter genom att utvärdera om de är lämpliga för att fastställa produktens säkerhet och prestanda,
—generera nya eller kompletterande uppgifter som behövs för att ta itu med utestående frågor.
1.2.1Styrkande av den vetenskapliga giltigheten
Tillverkaren ska styrka den vetenskapliga giltigheten på grundval av en eller en kombination av följande källor:
—Relevant information om den vetenskapliga giltigheten för produkter som mäter samma analyt eller markör.
—Vetenskaplig (expertgranskad) litteratur.
—Enhälliga expertutlåtanden/ståndpunkter från relevanta yrkesorganisationer.
—Resultat från studier för att visa konceptets ändamålsenlighet.
—Resultat från kliniska prestandastudier.
Analytens eller markörens vetenskapliga giltighet ska styrkas och dokumenteras i rapporten om vetenskaplig giltighet.
1.2.2Styrkande av analytisk prestanda
Tillverkaren ska styrka produktens analytiska prestanda avseende alla parametrar som beskrivs i avsnitt 9.1 a i bilaga I, om inte ett eventuellt utelämnande kan motiveras som icke tillämpligt.
Som en allmän regel ska den analytiska prestandan alltid styrkas genom analytiska prestandastudier.
Det kan hända att det för nya markörer eller andra markörer som saknar tillgängliga certifierade referensmaterial eller referensmätmetoder inte är möjligt att styrka tillförlitlighet. Om det inte finns några jämförbara metoder, kan olika tillvägagångssätt användas, om deras lämplighet är styrkt, t.ex. jämförelse med några andra väldokumenterade metoder eller den sammansatta referensstandarden. I brist på sådana tillvägagångssätt krävs det en studie av klinisk prestanda där man jämför den nya produktens prestanda med nuvarande kliniska standardpraxis.
Analytisk prestanda ska styrkas och dokumenteras i rapporten om analytisk prestanda.
1.2.3Styrkande av klinisk prestanda
Tillverkaren ska styrka produktens kliniska prestanda avseende alla parametrar som beskrivs i avsnitt 9.1 b i bilaga I, om inte ett eventuellt utelämnande kan motiveras som icke tillämpligt.
776
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/323 |
SV | |||
|
|
|
|
En produkts kliniska prestanda ska styrkas baserat på en eller en kombination av följande källor:
—Kliniska prestandastudier.
—Vetenskaplig expertgranskad litteratur.
—Publicerad erfarenhet som erhållits genom rutinmässig diagnostisk testning.
Kliniska prestandastudier ska genomföras, om det inte är vederbörligen motiverat att förlita sig på andra källor till data om klinisk prestanda.
Klinisk prestanda ska styrkas och dokumenteras i rapporten om klinisk prestanda.
1.3Rapporten om klinisk evidens och prestandautvärdering
1.3.1Tillverkaren ska bedöma alla relevanta uppgifter om vetenskaplig giltighet samt analytisk och klinisk prestanda för att kontrollera att produkten uppfyller de allmänna kraven på säkerhet och prestanda i bilaga I. Uppgifterna ska vara av en sådan mängd och kvalitet att tillverkaren kan göra en kvalificerad bedömning av huruvida produkten kommer att uppnå den avsedda kliniska nyttan och säkerheten, när den används såsom tillverkaren avsett. Uppgifterna och slutsatserna från denna bedömning ska utgöra produktens kliniska evidens. Den kliniska evidensen ska vetenskapligt styrka att den avsedda kliniska nyttan eller säkerheten kommer att uppnås i enlighet med det medicinska kunskapsläget.
1.3.2Rapport om prestandautvärdering
Den kliniska evidensen ska dokumenteras i en rapport om prestandautvärdering. Denna rapport ska innehålla rapporten om vetenskaplig giltighet, rapporten om analytisk prestanda, rapporten om klinisk prestanda och en bedömning av dessa rapporter som möjliggör styrkande av den kliniska evidensen.
Rapporten om prestandautvärdering ska framför allt innehålla
—motiveringen till det tillvägagångssätt som valts för att samla in den kliniska evidensen,
—litteratursökningsmetoden, litteraturgenomgångsprotokollet och litteratursökningsrapporten för litteratur granskningen,
—den teknik på vilken produkten är baserad, det avsedda ändamålet med produkten och eventuella påståenden om produktens prestanda eller säkerhet,
—arten och omfattningen av den vetenskapliga giltigheten och de analytiska och kliniska prestandadata som har utvärderats,
—den kliniska evidensen för att prestanda är godtagbar mot bakgrund av det medicinska kunskapsläget,
—alla nya slutsatser från rapporterna om prestandauppföljningen av produkter som släppts ut på marknaden i enlighet med del B i denna bilaga.
1.3.3Den kliniska evidensen och bedömningen av denna i rapporten om prestandautvärdering ska uppdateras under den berörda produktens hela livslängd med uppgifter som inhämtats vid genomförandet av tillverkarens plan för uppföljning av produkter som släppts ut på marknaden i enlighet med del B i denna bilaga, som en del av prestandautvärderingen och det system för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden som avses
iartikel 10.9. Rapporten om prestandautvärdering ska ingå i den tekniska dokumentationen. Både positiva och negativa data som beaktats i prestandautvärderingen ska ingå i den tekniska dokumentationen.
2.KLINISKA PRESTANDASTUDIER
2.1Syfte med kliniska prestandastudier
Syftet med kliniska prestandastudier är att fastställa eller bekräfta aspekter av produkters prestanda som inte kan avgöras genom analytiska prestandastudier, litteratur och/eller tidigare erfarenhet som erhållits genom
777
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/324 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
rutinmässig diagnostisk testning. Denna information används för att styrka överensstämmelse med de relevanta allmänna kraven på säkerhet och prestanda i fråga om klinisk prestanda. När kliniska prestandastudier genomförs, ska de data som erhålls användas i prestandautvärderingsförfarandet och utgöra en del av den kliniska evidensen för produkten.
2.2Etiska övervägningar i samband med kliniska prestandastudier
Varje delmoment i studien av den kliniska prestandan, från de första övervägandena om behovet av studien och dennas berättigande till publiceringen av resultaten, ska utföras i enlighet med vedertagna etiska principer.
2.3Metoder för kliniska prestandastudier
2.3.1Utformning av kliniska prestandastudier
Kliniska prestandastudier ska vara utformade så att de ger maximalt relevanta data samtidigt som de potentiella systematiska felen minimeras.
2.3.2Klinisk prestandastudieplan
Kliniska prestandastudier ska genomföras på grundval av en klinisk prestandastudieplan.
Den kliniska prestandastudieplanen ska innehålla motivering, syfte, utformning samt förslag till analys, metod, övervakning, genomförande och dokumentationsförfarande avseende studien av klinisk prestanda. Den ska i synnerhet innehålla följande information:
a)Det unika identifieringsnumret för den kliniska prestandastudien enligt artikel 66.1.
b) Identifiering av sponsorn, inbegripet namn, adress till sätet och kontaktuppgifter för sponsorn samt i förekommande fall namn, adress till sätet för och kontaktuppgifter för den kontaktperson eller legala företrädare för sponsorn som är etablerad i unionen enligt artikel 58.4.
c)Information om prövare, dvs. ansvarig, samordnande eller annan prövare; kvalifikationer; kontaktuppgifter och prövningsställe(n), t.ex. antal, kvalifikationer och kontaktuppgifter och, när det gäller produkter avsedda för självtestning, plats och antal berörda lekmän.
d)Startdatum och planerad varaktighet för studien av klinisk prestanda.
e)Identifiering och beskrivning av produkten, dess avsedda ändamål, analyter eller markörer, metrologiska spårbarhet och tillverkare.
f)Information om vilken typ av prover som ska undersökas.
g)Sammanfattning av studien av klinisk prestanda, hur den är utformad, såsom observations- eller interven tionsstudie, tillsammans med studiens syfte och hypoteser med referenser till det aktuella kunskapsläget inom diagnostik och/eller medicinsk vetenskap.
h)En beskrivning av produktens förväntade risker och nytta och av studien av klinisk prestanda mot bakgrund av det aktuella kunskapsläget inom klinisk praxis och, med undantag för studier med överblivet provmaterial, de medicinska förfarandena i fråga och patienthandläggningen.
i)Produktens bruksanvisning eller testprotokollet, den utbildning och erfarenhet som användaren behöver, lämpliga kalibreringsmetoder och kontrollsystem, angivelse av eventuella andra produkter, medicintekniska produkter, läkemedel eller andra artiklar som ska ingå eller uteslutas samt specifikationer för eventuella jämförelseprodukter eller jämförelsemetoder som används som referens.
j)Beskrivning av och motivering till utformningen av studien om klinisk prestanda, dess vetenskapliga robusthet och giltighet, inbegripet statistisk utformning och närmare uppgifter om åtgärder som ska vidtas för att minimera de systematiska felen, t.ex. randomisering, och hantering av potentiella störfaktorer.
778
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/325 |
SV | |||
|
|
|
|
k)Den analytiska prestandan enligt avsnitt 9.1 a i kapitel I i bilaga I med en motivering till eventuella utelämnanden.
l)De parametrar för klinisk prestanda enligt avsnitt 9.1 b i bilaga I som ska fastställas, med motivering till eventuella utelämnanden; och med undantag för studier som utnyttjar överblivet provmaterial, specificerade kliniska resultat/utfallsmått (primära/sekundära) som används med en motivering och de potentiella effekterna på beslut rörande individers hälsa och/eller folkhälsa.
m)Information om vilken population prestandastudien avser: angivelse av försökspersoner, urvalskriterier,
storlek på den population prestandastudien avser, representativitet i förhållande till målgruppen och i förekommande fall information om berörda sårbara försökspersoner, såsom barn, gravida kvinnor, personer med nedsatt immunförsvar och äldre försökspersoner.
n)Information om användning av uppgifter från restprovsbanker, genbanker eller vävnadsbanker, patient- eller sjukdomsregister osv. med en beskrivning av tillförlitlighet och representativitet samt tillvägagångssätt vid statistiska analyser samt säkerställande av relevant metod för att fastställa patientprovernas verkliga kliniska status.
o)Övervakningsplan.
p)Datahantering.
q)Beslutsalgoritmer.
r)Riktlinjer avseende för eventuella ändringar av, inbegripet ändringar enligt artikel 71, eller avvikelser från den kliniska prestandastudieplanen och ett tydligt förbud mot att tillämpa undantag från den kliniska prestandas tudieplanen.
s)Ansvarighet för produkten, särskilt kontroll av tillgången till produkten, uppföljning av den produkt som används vid studien av klinisk prestanda och retur av oanvända eller utgångna produkter eller produkter med funktionsfel.
t)Försäkran om överensstämmelse med vedertagna etiska principer för medicinsk forskning med människor, med principerna om god klinisk sed i samband med kliniska prestandastudier och med det tillämpliga regelverket.
u)Beskrivning av processen för informerat samtycke, inbegripet en kopia av patientinformationsbladet och samtyckesformulären.
v)Förfaranden för säkerhetsregistrering och -rapportering, inbegripet definitioner av händelser som omfattas av registrerings- och rapporteringsplikt samt förfaranden och tidsfrister för rapportering.
w)Kriterier och förfaranden för att tillfälligt avbryta, eller i förtid avsluta, den kliniska prestandastudien.
x)Kriterier och förfaranden för uppföljning av försökspersoner efter avslutad prestandastudie, förfaranden för uppföljning av försökspersoner i händelse av tillfälligt avbrytande eller förtida avslutande, förfaranden för uppföljning av försökspersoner som har dragit tillbaka sitt samtycke och förfaranden för försökspersoner som har avbrutit studien.
y)Förfaranden för att meddela testresultat utanför studien, inbegripet meddela testresultat till försökspersonerna i prestandastudien.
z) Riktlinjer för upprättande av rapporten av studien av klinisk prestanda och offentliggörande av resultat i enlighet med de rättsliga kraven och de etiska principerna enligt avsnitt 2.2.
aa)Förteckning över produktens tekniska och funktionella egenskaper, med angivande av de egenskaper som omfattas av prestandastudien.
ab) Litteraturförteckning.
Om en del av den information som avses i andra stycket lämnas separat ska den kliniska prestandastudieplanen innehålla en hänvisning till den. För studier där överblivet provmaterial används ska leden u, x, y och z inte tillämpas.
Om något av det som nämns i andra stycket inte anses vara lämpligt att ta upp i den kliniska prestandastu dieplanen på grund av valet av studiens utformning, såsom användning av överblivet provmaterial i motsats till interventionsstudier av klinisk prestanda, ska en motivering lämnas.
779
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/326 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
2.3.3Studierapport om klinisk prestanda
En studierapport om klinisk prestanda, undertecknad av en läkare eller någon annan ansvarig behörig person, ska innehålla dokumenterad information om planen för studien av klinisk prestanda samt resultat och slutsatser av studien av klinisk prestanda, inklusive negativa resultat. Resultaten och slutsatserna ska vara klara och tydliga, opartiska och kliniskt relevanta. Rapporten ska innehålla så mycket information att en oberoende part ska kunna förstå den utan hänvisning till andra dokument. Rapporten ska också i tillämpliga fall innehålla alla ändringar av eller avvikelser från protokollet och uppgift om data som uteslutits med lämplig motivering.
3.ANDRA PRESTANDASTUDIER
Den prestandastudieplan som avses i avsnitt 2.3.2 och den prestandastudierapport som avses i avsnitt 2.3.3 ska dokumenteras på samma sätt för prestandastudier som inte är kliniska prestandastudier.
DEL B
PRESTANDAUPPFÖLJNING AV PRODUKTER SOM SLÄPPTS UT PÅ MARKNADEN
4.Prestandauppföljning av produkter som släppts ut på marknaden ska anses vara en kontinuerlig process som uppdaterar prestandautvärderingen enligt artikel 56 och del A i denna bilaga och ska särskilt ingå i tillverkarens plan för övervakning av produkter som släppts ut på marknaden. Tillverkaren ska proaktivt samla in och utvärdera prestandadata och relevanta vetenskapliga data från användning av en CE-märkt produkt och som har släpps ut på marknaden eller tagits i bruk inom ramen för det avsedda ändamålet enligt det tillämpliga förfarandet för bedömning av överensstämmelse, i syfte att bekräfta produktens säkerhet, prestanda och vetenskapliga giltighet under hela dess förväntade livslängd, säkerställa att nytta/riskförhållandet alltjämt är godtagbart och identifiera nya risker på grundval av faktiska bevis.
5.Prestandauppföljningen av produkter som släppts ut på marknaden ska göras i enlighet med den dokumenterade metod som anges i en plan för prestandauppföljning.
5.1Planen för prestandauppföljning ska innehålla metoder och förfaranden för proaktiv insamling och utvärdering av säkerhetsdata, prestandadata och vetenskapliga data i syfte att
a)bekräfta produktens säkerhet och prestanda under hela dess förväntade livslängd,
b)identifiera tidigare okända risker eller begränsningar beträffande prestandan och kontraindikationer,
c)identifiera och analysera nya risker på grundval av faktiska bevis,
d) säkerställa att den kliniska evidensen och nytta/riskförhållandet enligt avsnitten 1 och 8 kapitel I i bilaga I alltjämt är godtagbara, och
e)identifiera eventuell systematisk felaktig användning.
5.2Planen för prestandauppföljning av produkter som släppts ut på marknaden ska åtminstone omfatta
a)de allmänna metoder och förfaranden som ska tillämpas för prestandauppföljning, såsom insamling av kliniska erfarenheter, återkoppling från användarna samt genomgång av vetenskaplig litteratur och andra källor till prestandadata eller vetenskapliga data,
b)de specifika metoder och förfaranden som ska tillämpas för prestandauppföljning, såsom ringtester och andra kvalitetssäkringsåtgärder, epidemiologiska studier, utvärdering av lämpliga patient- eller sjukdomsregister, gendatabanker eller studier för prestandauppföljning,
c)en motivering av varför de metoder och förfaranden som avses i leden a och b är lämpliga,
d)en hänvisning till de relevanta delarna i den rapport om prestandautvärdering som avses i avsnitt 1.3 i denna bilaga och till den riskhantering som avses i avsnitt 3 i bilaga I,
e)de specifika mål som prestandauppföljningen ska uppnå,
780
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/327 |
SV | |||
|
|
|
|
f)en utvärdering av prestandadata avseende likvärdiga eller liknande produkter och det aktuella kunskapsläget,
g)hänvisningar till tillämpliga gemensamma specifikationer, harmoniserade standarder, när tillverkaren använder sådana, och tillämpliga riktlinjer för prestandauppföljning, och
h)en detaljerad och tillräckligt motiverad tidsplan för aktiviteter avseende prestandauppföljning, t.ex. rapportering och analys av data rörande prestandauppföljningen, som tillverkaren ska genomföra.
6.Tillverkaren ska analysera resultaten av prestandauppföljningen och dokumentera dem i en utvärderingsrapport om prestandauppföljning, som ligger till grund för uppdatering av rapporten om prestandautvärdering samt ingår i den tekniska dokumentationen.
7.Slutsatserna i utvärderingsrapporten om prestandauppföljning ska beaktas vid den prestandautvärdering som avses i artikel 56 och i del A i denna bilaga samt vid den riskhantering som avses i avsnitt 3 i bilaga I. Om prestandauppföljningen visar att det krävs förebyggande eller korrigerande åtgärder, ska tillverkaren vidta sådana.
8.Om prestandauppföljning inte anses vara lämplig för en viss produkt, ska en motivering lämnas och dokumenteras i rapporten om prestandautvärdering.
781
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/328 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
BILAGA XIV
INTERVENTIONSSTUDIER AV KLINISK PRESTANDA OCH VISSA ANDRA PRESTANDASTUDIER
KAPITEL I
DOKUMENTATION RÖRANDE ANSÖKAN OM INTERVENTIONSSTUDIER AV KLINISK PRESTANDA OCH
ANDRA PRESTANDASTUDIER SOM INNEBÄR RISKER FÖR FÖRSÖKSPERSONERNA I STUDIERNA
För produkter avsedda att användas i samband med interventionsstudier av klinisk prestanda eller andra prestandastudier som innebär risker för försökspersonerna ska sponsorn utarbeta och lämna in ansökan i enlighet med artikel 58, tillsammans med följande handlingar:
1.Ansökningsblankett
Ansökningsblanketten ska vara korrekt ifylld och innehålla följande information:
1.1Sponsorns namn, adress och kontaktuppgifter samt i förekommande fall namn, adress och kontaktuppgifter för sponsorns kontaktperson eller legala företrädare enligt artikel 58.4 som är etablerad i unionen.
1.2Om informationen skiljer sig från den som anges i avsnitt 1.1, namn, adress och kontaktuppgifter för tillverkaren av den produkt som man avser använda i en prestandautvärdering och i förekommande fall för tillverkarens auktoriserade representant.
1.3Titeln på prestandastudien.
1.4Identifieringsnummer i enlighet med artikel 66.1.
1.5Status för prestandastudien, såsom första ansökan, ny ansökan eller väsentlig ändring.
1.6Uppgifter om och/eller hänvisningar till prestandastudieplanen, t.ex. uppgifter om produktutvecklingsfas.
1.7Vid en förnyad ansökan för en produkt som omfattas av en tidigare inlämnad ansökan, datum eller referensnummer för den tidigare ansökan, eller vid väsentlig ändring, hänvisning till den ursprungliga ansökan. Sponsorn ska identifiera alla ändringar som gjorts i förhållande till den föregående ansökan och ange skälen för dessa ändringar, framför allt om det har gjorts några ändringar för att bemöta slutsatser av de tidigare granskningar som den behöriga myndigheten eller etikkommittén har utfört.
1.8Om ansökan lämnas in parallellt med en ansökan om en klinisk prövning av humanläkemedel i enlighet med förordning (EU) nr 536/2014, den kliniska läkemedelsprövningens officiella registreringsnummer.
1.9En angivelse av de medlemsstater och tredjeländer där studien av klinisk prestanda ska genomföras som en del av en multicenterstudie eller multinationell studie vid tidpunkten för ansökan.
1.10Kort beskrivning av den produkt som är avsedd för prestandastudie, dess klassificering och annan information som behövs för att identifiera produkten och produkttypen.
1.11Sammanfattning av prestandastudieplanen.
1.12I tillämpliga fall upplysningar om en jämförelseprodukt, dess klassificering och annan information som behövs för att identifiera jämförelseprodukten.
1.13 | Bevis från sponsorn på att prövaren och prövningsstället är kapabla att utföra studien av klinisk prestanda |
| i enlighet med prestandastudieplanen. |
1.14Uppgift om prestandastudiens förväntade startdatum och varaktighet.
1.15Uppgifter för identifiering av det anmälda organet, om detta redan är involverat vid den tidpunkt då ansökan om prestandastudien lämnas in.
1.16Bekräftelse på att sponsorn känner till att den behöriga myndigheten kan kontakta den etikkommitté som bedömer eller har bedömt ansökan.
782
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
5.5.2017 |
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/329 |
SV | |||
|
|
|
|
1.17Den försäkran som avses i avsnitt 4.1.
2.Prövarhandboken
Prövarhandboken ska innehålla sådan information om en produkt avsedd för prestandastudie som har betydelse för studien och är tillgänglig vid tiden för ansökan. Alla uppdateringar av prövarhandboken eller annan relevant ny information ska delges prövarna utan dröjsmål. Prövarhandboken ska identifieras tydligt och innehålla bl.a. följande information:
2.1Identifiering och beskrivning av produkten, inklusive information om det avsedda ändamålet, riskklassificering och tillämplig klassificeringsregel enligt bilaga VIII, produktens konstruktion och tillverkning samt hänvisning till tidigare och liknande versioner av produkten.
2.2Tillverkarens anvisningar för installation, underhåll, upprätthållande av hygienstandarder och användning, inklusive lagrings- och hanteringskrav, samt, i den mån denna information är tillgänglig, information som ska framgå av märkningen och bruksanvisningar som ska tillhandahållas tillsammans med produkten när den släpps ut på marknaden. Dessutom information om eventuell relevant erforderlig utbildning.
2.3Analytisk prestanda.
2.4Befintliga kliniska data, särskilt
—från relevant expertgranskad vetenskaplig litteratur och tillgängliga enhälliga expertutlåtanden eller ståndpunkter från relevanta yrkesorganisationer avseende produktens och/eller likvärdiga eller liknande produkters säkerhet, prestanda, kliniska nytta för patienter, konstruktionsegenskaper, vetenskapliga giltighet, kliniska prestanda och avsedda ändamål,
—andra tillgängliga relevanta kliniska data avseende säkerhet, vetenskaplig giltighet, klinisk prestanda, kliniska nytta för patienter, konstruktionsegenskaper och avsett ändamål för liknande produkter, inbegripet uppgifter om likheter och skillnader relativt produkten i fråga.
2.5Sammanfattning av analysen av nytta/riskförhållandet och riskhanteringen, inklusive information om kända eller förutsebara risker och varningar.
2.6För produkter som innehåller vävnader, celler och ämnen från människa eller djur eller av mikrobiellt ursprung, närmare information om vävnaderna, cellerna och ämnena och om överensstämmelsen med de relevanta allmänna kraven på säkerhet och prestanda och den specifika riskhanteringen när det gäller dessa vävnader, celler och ämnen.
2.7En förteckning med uppgifter om uppfyllande, helt eller delvis, av de relevanta allmänna kraven på säkerhet och prestanda i bilaga I, inklusive helt eller delvis tillämpade harmoniserade standarder och gemensamma specifikationer, samt en beskrivning av lösningarna för att uppfylla de relevanta allmänna kraven på säkerhet och prestanda, i den mån dessa standarder och gemensamma specifikationer inte eller bara delvis har uppfyllts eller saknas.
2.8En detaljerad beskrivning av de kliniska förfaranden och diagnostiska tester som används vid prestandastudien och i synnerhet information om eventuella avvikelser från normal klinisk praxis.
3.Prestandastudieplan enligt avsnitten 2 och 3 i bilaga XIII.
4.Övrig information
4.1En undertecknad försäkran från den juridiska eller fysiska person som ansvarar för tillverkningen av produkten avsedd för prestandastudie om att produkten i fråga överensstämmer med de allmänna kraven på säkerhet och prestanda i bilaga I, bortsett från de aspekter som omfattas av studien av klinisk prestanda, och att alla försiktig hetsåtgärder har vidtagits med hänsyn till dessa aspekter för att skydda försökspersonens hälsa och säkerhet.
4.2Om det krävs enligt nationell rätt, en kopia av den eller de berörda etikkommittéernas yttrande(n). Om det enligt nationell rätt inte krävs något yttrande från etikkommittén/etikkommittéerna vid den tidpunkt då ansökan lämnas in, ska en kopia av etikkommitténs/etikkommittéernas yttrande(n) lämnas in så snart detta/dessa finns tillgängliga.
4.3Bevis på försäkringsskydd eller skadeersättningsgaranti för försökspersonerna vid skada, enligt artikel 65 och motsvarande nationell rätt.
783
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/330 |
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 |
SV | |||
|
|
|
|
4.4De handlingar som ska användas för att inhämta informerat samtycke, däribland patientinformationsblad och dokumentet om informerat samtycke.
4.5En beskrivning av åtgärderna för att följa tillämpliga regler om skydd och sekretess avseende personuppgifter, särskilt
—de tekniska och organisatoriska åtgärder som kommer att vidtas för att förhindra obehörig åtkomst, obehörigt röjande, obehörig spridning eller ändring samt förlust av information och personuppgifter som behandlas,
—en beskrivning av de åtgärder som kommer att vidtas för att säkerställa att sekretessen bevaras när det gäller försökspersonernas journaler och personuppgifter,
—en beskrivning av de åtgärder som kommer att vidtas vid ett eventuellt brott mot uppgiftsskyddet i syfte att lindra möjliga negativa följder.
4.6Fullständiga uppgifter om tillgänglig teknisk dokumentation, t.ex. detaljerad dokumentation om riskanalys/ riskhantering eller specifika provningsrapporter, ska på begäran överlämnas till den behöriga myndighet som granskar en ansökan.
KAPITEL II
SPONSORNS ÖVRIGA SKYLDIGHETER
1.Sponsorn ska åta sig att hålla all dokumentation som krävs för att styrka den dokumentation som avses i kapitel I i denna bilaga tillgänglig för de behöriga nationella myndigheterna. Om sponsorn inte är den fysiska eller juridiska person som ansvarar för tillverkningen av den produkt som är avsedd för prestandastudie, får den skyldigheten fullgöras av den personen på sponsorns vägnar.
2.Sponsorn ska ha en överenskommelse som innebär att prövaren eller prövarna skyndsamt rapporterar allvarliga negativa händelser eller andra händelser som avses i artikel 76.2 till sponsorn.
3.Dokumentationen enligt denna bilaga ska sparas i minst tio år efter det att den kliniska prestandastudien av produkten har avslutats eller, i de fall produkten sedan släpps ut på marknaden, i minst tio år efter det att den sista produkten har släppts ut på marknaden.
Varje medlemsstat ska kräva att den dokumentation som avses i denna bilaga hålls tillgänglig för de behöriga myndigheterna under den tid som anges i första stycket för den händelse att sponsorn, eller dennes kontaktperson som är etablerad på medlemsstatens territorium, går i konkurs eller upphör med verksamheten innan denna tid har löpt ut.
4.Sponsorn ska utnämna en monitor som ska vara fristående från prövningsstället i syfte att se till att studien av klinisk prestanda utförs i enlighet med den kliniska prestandastudieplanen, principerna om god klinisk sed och denna förordning.
5.Sponsorn ska genomföra uppföljningen av de försökspersoner som deltagit i prövningen.
784
|
|
|
|
|
| Prop. 2020/21:172 | ||
|
|
|
|
|
| Bilaga 3 | ||
5.5.2017 |
|
| Europeiska unionens officiella tidning | L 117/331 | ||||
SV |
| |||||||
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
| BILAGA XV |
|
|
| |
|
|
|
| JÄMFÖRELSETABELL |
|
|
| |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
| Direktiv 98/79/EG |
| Denna förordning |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
| Artikel 1.1 |
|
|
| Artikel 1.1 |
|
|
|
Artikel 1.2 |
|
|
| Artikel 2 |
|
|
| |
Artikel 1.3 |
|
|
| Artikel 2.54 och 2.55 |
|
|
| |
Artikel 1.4 |
|
|
| — |
|
|
| |
Artikel 1.5 |
|
|
| Artikel 5.4 och 5.5 |
|
|
| |
Artikel 1.6 |
|
|
| Artikel 1.9 |
|
|
| |
Artikel 1.7 |
|
|
| Artikel 1.5 |
|
|
| |
Artikel 2 |
|
|
| Artikel 5.1 |
|
|
| |
Artikel 3 |
|
|
| Artikel 5.2 |
|
|
| |
Artikel 4.1 |
|
|
| Artikel 21 |
|
|
| |
Artikel 4.2 |
|
|
| Artikel 19.1 och 19.2 |
|
|
| |
Artikel 4.3 |
|
|
| Artikel 19.3 |
|
|
| |
Artikel 4.4 |
|
|
| Artikel 10.10 |
|
|
| |
Artikel 4.5 |
|
|
| Artikel 18.6 |
|
|
| |
Artikel 5.1 |
|
|
| Artikel 8.1 |
|
|
| |
Artikel 5.2 |
|
|
| — |
|
|
| |
Artikel 5.3 |
|
|
| Artikel 9 |
|
|
| |
Artikel 6 |
|
|
| — |
|
|
| |
Artikel 7 |
|
|
| Artikel 107 |
|
|
| |
Artikel 8 |
|
|
| Artikel 89 och 92 |
|
|
| |
Artikel 9.1 första stycket |
| Artikel 48.10 första stycket |
|
|
| |||
Artikel 9.1 andra stycket |
| Artikel 48.3 andra stycket, artikel 48.7 andra stycket och | ||||||
|
|
|
|
| artikel 48.9 andra stycket |
|
|
|
Artikel 9.2 |
|
|
| Artikel 48.3-48.6 |
|
|
| |
Artikel 9.3 |
|
|
| Artikel 48.3-48.9 |
|
|
| |
Artikel 9.4 |
|
|
| Artikel 5.6 |
|
|
| |
Artikel 9.5 |
|
|
| — |
|
|
| |
Artikel 9.6 |
|
|
| Artikel 11.3 och 11.4 |
|
|
| |
Artikel 9.7 |
|
|
| Artikel 10.7 |
|
|
| |
Artikel 9.8 |
|
|
| Artikel 49.1 |
|
|
| |
Artikel 9.9 |
|
|
| Artikel 49.4 |
|
|
| |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
785
Prop. 2020/21:172
Bilaga 3
L 117/332 |
|
|
| Europeiska unionens officiella tidning | 5.5.2017 | |||
| SV |
| ||||||
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
| Direktiv 98/79/EG |
| Denna förordning |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
| |
| Artikel 9.10 |
|
|
| Artikel 51.2 |
|
| |
| Artikel 9.11 |
|
|
| Artikel 48.12 |
|
| |
Artikel 9.12 |
|
|
| Artikel 54.1 |
|
| ||
Artikel 9.13 |
|
|
| Artikel 48.2 |
|
| ||
Artikel 10.1 och 10.2, artikel 10.3 andra meningen och ar | Artikel 26.3, 27 och 28 |
|
| |||||
tikel 10.4 |
|
|
|
|
|
| ||
Artikel 10.3, första meningen |
| Artikel 11.1 |
|
| ||||
Artikel 11.1 |
|
|
| Artikels 82.1 och 84.2 |
|
| ||
Artikel 11.2 |
|
|
| Artikel 82.10 och artikel 82.11 första stycket |
|
| ||
Artikel 11.3 |
|
|
| Artikel 84.7 |
|
| ||
Artikel 11.4 |
|
|
| — |
|
| ||
Artikel 11.5 |
|
|
| Artikel 86 |
|
| ||
Artikel 12 |
|
|
| Artikel 30 |
|
| ||
Artikel 13 |
|
|
| Artikel 93 |
|
| ||
Artikel 14.1 a |
| — |
|
| ||||
Artikel 14.1 b |
| Artikel 47.3 och 47.6 |
|
| ||||
Artikel 14.2 |
|
|
| — |
|
| ||
Artikel 14.3 |
|
|
| — |
|
| ||
Artikel 15.1 |
|
|
| Artikel 38 och artikel 39 |
|
| ||
Artikel 15.2 |
|
|
| Artikel 32 |
|
| ||
Artikel 15.3 |
|
|
| Artikel 40.2 och 40.4 |
|
| ||
Artikel 15.4 |
|
|
| — |
|
| ||
Artikel 15.5 |
|
|
| Artikel 51.5 |
|
| ||
Artikel 15.6 |
|
|
| Artikel 51.4 |
|
| ||
Artikel 15.7 |
|
|
| Artikel 34.2 och artikel 40.2 |
|
| ||
Artikel 16 |
|
|
| Artikel 18 |
|
| ||
Artikel 17 |
|
|
| Artikel 89-92 |
|
| ||
Artikel 18 |
|
|
| Artikel 94 |
|
| ||
Artikel 19 |
|
|
| Artikel 102 |
|
| ||
Artikel 20 |
|
|
| Artikel 97 |
|
| ||
Artikel 21 |
|
|
| — |
|
| ||
Artikel 22 |
|
|
| — |
|
| ||
Artikel 23 |
|
|
| — |
|
| ||
Artikel 24 |
|
|
| — |
|
| ||
|
|
|
|
|
|
|
|
|
786
Prop. 2020/21:172
Bilaga 4
27.12.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 334/167 |
|
|
|
|
Rättelse till Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/746 av den 5 april 2017 om
medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik och om upphävande av direktiv 98/79/EG och kom-
missionens beslut 2010/227/EU
(Europeiska unionens officiella tidning L 117 av den 5 maj 2017)
Sidan 242, artikel 83.1 första stycket
I stället för: ”… som avses i avsnitten 1 och 5 i bilaga I och som …”
ska det stå: ”… som avses i avsnitten 1 och 8 i bilaga I och som …”.
Sidan 256, artikel 110.8
I stället för: ”8. Med avvikelse från artiklarna 10 och 12.1 a och b i direktiv 98/79/EG ska tillverkare, auktoriserade representanter, importörer och anmälda organ som under den period som inleds det senaste av de datum som avses i artikel 113.3 f och avslutas 18 månader senare uppfyller kraven i artiklarna 27.3, 28.1 och 51.5 i denna förordning anses följa de lagar och andra författningar som medlemsstaterna antagit i enlighet med artiklarna 10 och 12.1 a och b i direktiv 98/79/EG enligt beslut 2010/227/EU.”
ska det stå: ”8. Med avvikelse från artiklarna 10 och 12.1 a och b och artikel 15.5 i direktiv 98/79/EG ska tillverkare, auktoriserade representanter, importörer och anmälda organ som under den period som inleds det senaste av de datum som avses i artikel 113.3 f och avslutas 18 månader senare uppfyller kraven i artiklarna 26.3, 28.1 och
51.5i denna förordning anses följa de lagar och andra författningar som medlemsstaterna antagit i enlighet med artiklarna 10 och 12.1 a och b och 15.5 i direktiv 98/79/EG enligt beslut 2010/227/EU.”.
Sidan 257, artikel 112 första stycket b
I stället för: | ”b) | artiklarna 10 och 12.1 a och b i direktiv 98/79/EG, och …” |
ska det stå: | ”b) | artiklarna 10 och 12.1 a och b och artikel 15.5 i direktiv 98/79/EG, och …”. |
Sidan 257, artikel 113.3 a | ||
I stället för: | ”a) | Artiklarna 27.3 och 51.5 ska tillämpas från och med den 27 november 2023.” |
ska det stå: | ”a) | Artiklarna 26.3 och 51.5 ska tillämpas från och med 18 månader efter det senaste av de datum som avses i |
|
| led f.”. |
Sidan 277, bilaga III avsnitt 1 led b femte strecksatsen
I stället för: ”— metoder och protokoll för hantering av händelser som är föremål för en trendrapport …”
ska det stå: ”— metoder och protokoll för hantering av tillbud som är föremål för en trendrapport …”.
Sidan 304, bilaga VIII avsnitt 2.2 inledningsfrasen
I stället för: ”Produkter avsedda att användas för blodgruppsbestämning eller för vävnadstypning vid säkerställande av immunologisk kompatibilitet hos blod, …”
ska det stå: ”Produkter avsedda att användas för blodgruppsbestämning, eller för att fastställa inkompatibiliteten av blodgrupper mellan foster och mor, eller för vävnadstypning vid säkerställande av immunologisk kompatibilitet hos blod, …”.
787
Prop. 2020/21:172
Bilaga 5
788
Sammanfattning av departementspromemorian Anpassningar till EU:s förordningar om medicinteknik – del 2
(Ds 2019:32)
Promemorian innehåller förslag som syftar till att anpassa svensk rätt till två EU-förordningar på det medicintekniska området:
1.Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG, och
2.Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/746 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik och om upphävande av direktiv 98/79/EG och kommissionens beslut 2010/227/EU.
Förslagen innebär bl.a. att lagen (1993:584) om medicintekniska pro- dukter ska ersättas med en ny lag med kompletterande bestämmelser till EU-förordningarna om medicintekniska produkter. Den nya lagen inne- håller kompletterande bestämmelser om bland annat kliniska prövningar, prestandastudier, tillsyn, sanktioner och bemyndiganden.
För att anpassa EU-förordningarnas bestämmelser om etisk granskning av ansökningar om att få genomföra kliniska prövningar och prestanda- studier föreslås även en ny lag med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordningar om medicintekniska produkter.
Förslagen föreslås träda i kraft den 26 maj 2020 i fråga om medicin- tekniska produkter och den 26 maj 2022 i fråga om medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik.
Promemorians författningsförslag
Förslag till slutlig lydelse av lag med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter
Härigenom1 föreskrivs följande.
Prop. 2020/21:172
Bilaga 6
1 kap. Inledande bestämmelser
1 § Denna lag kompletterar
1.Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG, och
2.Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/746 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik och om upphävande av direktiv 98/79/EG och kommissionens beslut 2010/227/EU.
I lagen regleras även frågor som inte omfattas av EU-förordningarna.
2 § Termer och uttryck i denna lag har samma betydelse som i förord- ning (EU) 2017/745 och förordning (EU) 2017/746.
Med produkter avses i denna lag, om inte annat anges,
–medicintekniska produkter,
–tillbehör till medicintekniska produkter,
–medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik,
–tillbehör till medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik, samt
–produkter som anges i bilaga XVI till förordning (EU) 2017/745.
3 § Om inget annat följer av förordning (EU) 2017/745, förordning (EU) 2017/746 eller denna lag, så gäller produktsäkerhetslagen (2004:451) för medicintekniska produkter och medicintekniska produkter för in vitro- diagnostik som är avsedda för konsumenter eller som kan antas komma att användas av konsumenter.
1 Bestämmelserna i detta avsnitt återspeglar den slutliga versionen av den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter. Versionen presenteras i detta utskick för att underlätta förståelsen av hur svensk rätt ska anpassas till EU-förordningarna. I ett första steg kommer lagen innehålla anpassningar till förordning (EU) 2017/745 (se avsnitt 1.1). Därefter kommer tillägg att göras i den lagen för att anpassa den till förordning (EU) 2017/746 (se avsnitt 1.3).
789
Prop. 2020/21:172
Bilaga 6
790
2 kap. Kliniska prövningar och prestandastudier
Informerat samtycke för försökspersoner vars mening inte kan inhämtas
1 § För en försöksperson som inte är beslutskompetent på grund av sjukdom, psykisk störning, försvagat hälsotillstånd eller något annat liknande förhållande, är en god man eller förvaltare enligt 11 kap. 4 eller 7 § föräldrabalken, med behörighet att sörja för den enskildes person, den lagligen utsedda ställföreträdare som får ge informerat samtycke till en klinisk prövning eller prestandastudie på försökspersonens vägnar.
Informerat samtycket för försökspersoner som är underåriga
2 § För en försöksperson som är underårig är vårdnadshavarna de lag- ligen utsedda ställföreträdare som får ge informerat samtycke till en klinisk prövning eller prestandastudie på försökspersonens vägnar. En underårig försöksperson som har fyllt 15 år ska också själv ge sitt informerade samtycke till att delta i den kliniska prövningen eller prestandastudien, under förutsättning att den underårige inser vad prövningen eller studien innebär för honom eller henne. Ett sådant informerat samtycke ska inhämtas i enlighet med vad som regleras om en försöksperson i artikel
63.1i förordning (EU) 2017/745 och artikel 59.1 i förordning (EU) 2017/746.
Ersättningsgarantier
3 § Sponsorn för en klinisk prövning eller prestandastudie är skyldig att genom försäkring eller på annat sätt garantera att försökspersonen får ersättning om sponsorn eller prövaren blir skyldig att betala sådan. Skadeskyddet eller ersättningsgarantin ska vara förenlig med riskens karaktär och omfattning.
Tillstånd att genomföra en klinisk prövning och prestandastudie 4 § Den myndighet som regeringen bestämmer prövar frågor om
1.tillstånd att genomföra en klinisk prövning eller prestandastudie, och
2.väsentliga ändringar av en sådan prövning eller studie.
Av artiklarna 62.4 b, 70.7, 75.3 och 78.10 i förordning (EU) 2017/745 och artiklarna 58.5 b, 66.7, 71.3 och 74.10 i förordning (EU) 2017/746 följer att en klinisk prövning eller en prestandastudie inte får genomföras, påbörjas eller genomföras med en väsentlig ändring om Etikprövnings- myndigheten vid sin etiska granskning enligt lagen (2020:000) med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordningar om medicintekniska produkter har avgett ett negativt yttrande avseende den kliniska prövningen eller prestandastudien. Om Etikprövnings- myndigheten efter sin granskning har avgett ett yttrande med villkor för prövningens eller studiens genomförande ska villkoren beaktas vid till- ståndsgivningen.
Bevarande av dokumentation
5 § Den dokumentation som avses i kapitel III avsnitt 3 i bilaga XV till förordning (EU) 2017/745 och i kapitel II avsnitt 3 i bilaga XIV till förordning (EU) 2017/746 ska hållas tillgänglig för de behöriga myndig- heterna under den tid som anges i bilagorna även om sponsorn, dennes kontaktperson eller den rättsliga företrädaren försätts i konkurs, går i likvidation eller upphör med sin verksamhet. Sponsorn, dennes kontakt- person eller den rättsliga företrädaren ska i sådana fall anmäla till den myndighet som regeringen bestämmer vem som ansvarar för arkiveringen av handlingarna och var de förvaras.
Krav för andra kliniska prövningar
6 § Bestämmelserna om kliniska prövningar i förordning (EU) 2017/745, denna lag och föreskrifter meddelade i anslutning till lagen ska även gälla för en klinisk prövning som inte genomförs i något av de syften som anges i artikel 62.1 i förordning (EU) 2017/745. För dessa prövningar krävs tillstånd i enlighet med artikel 70.7 b i nämnda förordning.
Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om undantag från kraven som följer av första stycket. Den myndighet som regeringen bestämmer får i enskilda fall besluta om undantag från sådana krav. Beslut får förenas med särskilda villkor.
Prop. 2020/21:172
Bilaga 6
3 kap. Tillsyn
1 § Tillsyn över efterlevnaden av förordning (EU) 2017/745, förordning (EU) 2017/746, denna lag och de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen utövas av den eller de myndigheter som regeringen bestämmer.
2 § En tillsynsmyndighet enligt 1 § har rätt att för tillsynen på begäran få de upplysningar och handlingar som behövs och få tillträde till områden, lokaler och andra utrymmen, dock inte bostäder, där produkter hanteras eller där kliniska prövningar eller prestandastudier utförs. Om det behövs för tillsynen, får myndigheten göra undersökningar och ta prover. För kostnader på grund av undersökningar eller för uttagna prover betalas inte ersättning.
3 § En tillsynsmyndighet enligt 1 § får besluta de förelägganden som behövs för att förordning (EU) 2017/745, förordning (EU) 2017/746, denna lag och de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen ska följas. Vägras tillträde eller hjälp får tillsynsmyndigheten också besluta om förelägganden.
Ett beslut om föreläggande får förenas med vite.
Hjälp av Polismyndigheten eller Kronofogdemyndigheten
4 § På begäran av en tillsynsmyndighet ska Polismyndigheten lämna den hjälp som behövs när myndigheten vidtar åtgärder eller verkställer beslut som har meddelats med stöd av lagen eller de EU-förordningar som lagen kompletterar, om
791
Prop. 2020/21:172
Bilaga 6
1.det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden inte kan utföras utan att en polismans särskilda befogenheter enligt 10 § polislagen (1984:387) behöver tillgripas, eller
2.det annars finns synnerliga skäl.
En tillsynsmyndighet har även rätt att få handräckning av Kronofogde- myndigheten för att genomföra de åtgärder som anges i första stycket.
4 kap. Avgifter
Avgifter för ansökan och anmälan
1 § En avgift ska betalas av den som
1.ansöker om att utses till anmält organ,
2.ansöker om att få genomföra en klinisk prövning eller prestanda- studie,
3.anmäler att en klinisk prövning eller en prestandastudie ska utföras för att ytterligare utvärdera en CE-märkt produkt inom ramen för pro- duktens avsedda ändamål,
4.anmäler väsentliga ändringar av en klinisk prövning eller en prestandastudie, eller
5.ansöker om tillstånd att enligt artikel 59 i förordning (EU) 2017/745 eller artikel 54 i förordning (EU) 2017/746 i Sverige släppa ut en specifik produkt på marknaden eller ta den i bruk trots att de förfaranden som avses
iartikel 52 i förordning (EU) 2017/745 respektive artikel 48 i förordning (EU) 2017/746 inte har genomförts.
Årsavgift
2 § En årsavgift ska betalas av
1.en ekonomisk aktör som registrerar verksamhet i Sverige,
2.en tillverkare av sådana produkter som i fråga om användningen står medicintekniska produkter nära enligt föreskrifter meddelade med stöd av 7 kap. 1 §,
3.en reprocessare av engångsprodukter, och
4.ett anmält organ som har utsetts av den ansvariga myndigheten för anmälda organ i Sverige.
Avgifter för intyg, yttranden och rådgivning 3 § En avgift ska betalas av
1.en ekonomisk aktör som får ett exportintyg utfärdat av den behöriga myndigheten,
2.en ekonomisk aktör som blir föremål för provtagning och undersök- ning av prover i sin verksamhet, och
3.ett anmält organ som begär yttranden eller rådgivning av den behöriga myndigheten i Sverige.
| Föreskrifter om avgifter |
| 4 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- |
| dela föreskrifter om storleken på de avgifter som avses i detta kapitel samt |
792 | om betalning av sådana avgifter. |
|
5 kap. Sanktioner
Ansvar
1 § Till böter eller fängelse i högst ett år döms den som med uppsåt eller av oaktsamhet
1.släpper ut en produkt på marknaden eller använder en sådan produkt
iSverige utan att produkten uppfyller de krav och villkor som gäller enligt artikel 5 i förordning (EU) 2017/745, i den ursprungliga lydelsen, eller artikel 5 i förordning (EU) 2017/746, i den ursprungliga lydelsen, och
2.påbörjar eller genomför en klinisk prövning eller prestandastudie utan tillstånd eller utan att ha lämnat in en anmälan eller i strid med ett negativt yttrande avseende etisk granskning i enlighet med artiklarna 70.7 a, 74 och 75 i förordning (EU) 2017/745, i den ursprungliga lydelsen, och artiklarna 66.7 a, 70 och 71 i förordning (EU) 2017/746, i den ursprungliga lydelsen.
I ringa fall ska det inte dömas till ansvar.
2 § Det får inte dömas till ansvar enligt 1 § för en gärning som omfattas av ett föreläggande som har förenats med vite och en ansökan om utdömande av vitet har gjorts. Inte heller får det dömas till ansvar enligt 1 § om gärningen kan leda till en sanktionsavgift enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av 4 §.
Förverkande
3 § En produkt som varit föremål för brott enligt denna lag ska förklaras förverkad, om det inte är uppenbart oskäligt. Detsamma gäller värdet av produkten och utbytet av brottet.
Sanktionsavgift
4 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att en sanktionsavgift får tas ut om
1.en överträdelse har skett av artiklarna 7, 10–16 i förordning (EU) 2017/745, i den ursprungliga lydelsen, eller artiklarna 7, 10–16 i förord- ning (EU) 2017/746, i den ursprungliga lydelsen,
2.en klinisk prövning eller prestandastudie påbörjas eller genomförs utan tillstånd eller utan att en anmälan lämnats in eller i strid med ett negativt yttrande avseende den etiska granskningen i enlighet med artiklarna 70.7 a, 74 och 75 i förordning (EU) 2017/745, i den ursprungliga lydelsen, och artiklarna 66.7 a, 70 och 71 i förordning (EU) 2017/746, i den ursprungliga lydelsen, eller
3.den som oriktigt har uppgett sig vara ett anmält organ i enlighet med bestämmelser i förordning (EU) 2017/745 i den ursprungliga lydelsen, eller förordning (EU) 2017/746, i den ursprungliga lydelsen.
5 § Sanktionsavgift tas ut med ett belopp som bestäms med hänsyn till överträdelsens allvar och betydelsen av den bestämmelse som överträdelsen avser. Sanktionsavgiften ska bestämmas till högst 100 000 000 kronor.
Prop. 2020/21:172
Bilaga 6
793
Prop. 2020/21:172
Bilaga 6
6 § Sanktionsavgift får inte tas ut för en överträdelse som omfattas av ett föreläggande som har förenats med vite och en ansökan om utdömande av vitet har gjorts.
7 § En sanktionsavgift får sättas ned helt eller delvis om överträdelsen är ringa eller ursäktlig eller om det annars med hänsyn till omständighet- erna skulle vara oskäligt att ta ut avgiften.
8 § Den myndighet som regeringen bestämmer beslutar om sanktions- avgift.
9 § En sanktionsavgift får inte beslutas om den som avgiften ska tas ut av inte har fått tillfälle att yttra sig inom fem år från den dag då över- trädelsen ägde rum.
10 § En sanktionsavgift ska betalas till den myndighet som regeringen bestämmer inom 30 dagar från det att beslutet om att ta ut avgiften har fått laga kraft eller inom den längre tid som anges i beslutet.
Beslut om sanktionsavgift får verkställas enligt utsökningsbalken, om avgiften inte har betalats inom den tid som anges i beslutet.
Om sanktionsavgiften inte betalas inom den tid som anges i första stycket, ska myndigheten lämna den obetalda avgiften för indrivning. Bestämmelser om indrivning finns i lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m.
Sanktionsavgiften ska tillfalla staten.
11 § En sanktionsavgift som har beslutats faller bort i den utsträckning verkställighet inte har skett inom fem år från det att beslutet eller domen om att ta ut avgiften fick laga kraft eller sanktionsföreläggandet god- kändes.
12 § Regeringen får meddela ytterligare föreskrifter om sanktions- avgifter enligt denna lag.
6 kap. Tystnadsplikt och överklagande
1 § Den som har tagit befattning med något ärende enligt denna lag eller de EU-förordningar som denna lag kompletterar får inte obehörigen röja eller på annat sätt utnyttja vad han eller hon då har fått veta om någons affärs- eller driftförhållanden.
Som obehörigt röjande anses inte att någon fullgör sådan uppgifts- skyldighet som följer av lag eller förordning.
I det allmännas verksamhet tillämpas bestämmelserna i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400).
2 § Beslut enligt denna lag eller enligt en föreskrift som har meddelats med stöd av lagen får överklagas till allmän förvaltningsdomstol.
Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.
794
7 kap. Ytterligare bemyndiganden och övriga bestämmelser
Föreskrifter om lagens tillämplighet
1 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att krav som följer av eller väsentligen motsvarar kraven enligt förordning (EU) 2017/745, förordning (EU) 2017/746 och denna lag ska gälla även för produkter som inte anges i 1 kap. 2 § men som i fråga om användningen står nära sådana produkter.
Föreskrifter om specialanpassade produkter
2 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vilka yrkeskvalifikationer den person som ger skriftliga anvisningar för utformningen av en specialanpassad produkt ska ha i enlighet med artikel 2.3 i förordning (EU) 2017/745.
Föreskrifter om egentillverkade produkter
3 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om
1.de produkter som avses i artikel 5.5 i förordning (EU) 2017/745 och artikel 5.5 i förordning (EU) 2017/746, och
2.skyldighet för hälso- och sjukvårdsinstitutioner att till den myndighet som regeringen bestämmer lämna ytterligare information om dessa pro- dukter.
Föreskrifter om reprocessing och återanvändning
4 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela föreskrifter om
1.tillåtelse att reprocessa och återanvända en engångsprodukt i enlighet med artikel 17 i förordning (EU) 2017/745,
2.under vilka villkor engångsprodukter får reprocessas, återanvändas och tillhandahållas, och
3.under vilka villkor engångsprodukter får reprocessas och överföras till ett annat land.
Föreskrifter om blod och blodkomponenter
5 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om framställning, förvaring och distribution av blod och blodkomponenter avsedda att användas som råvara vid tillverkning av medicintekniska produkter.
Föreskrifter om information och rådgivning om genetiska tester
5 a § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om den information som ska ges till patienten och om den tillgång till rådgivning som ska finnas i fråga om ett genetiskt test i enlighet med artikel 4 i förordning (EU) 2017/746.
Prop. 2020/21:172
Bilaga 6
795
Prop. 2020/21:172
Bilaga 6
796
Föreskrifter om medicinsk yrkesverksamhet vid distansförsäljning
6 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om den medicinska yrkesverksamhet som ska finnas att tillgå när en produkt mot betalning eller kostnadsfritt används i sam- band med kommersiell verksamhet för att tillhandahålla en diagnostisk eller terapeutisk tjänst som via informationssamhällets tjänster enligt definitionen i artikel 1.1 b i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/1535 av den 9 september 2015 om ett informationsförfarande beträffande tekniska föreskrifter och beträffande föreskrifter för informa- tionssamhällets tjänster eller genom andra kommunikationsmedel direkt eller via mellanhänder erbjuds till en fysisk eller juridisk person som är etablerad i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet.
Föreskrifter om utbildningar som sakkunniga personer ska ha
7 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vilka utbildningar inom juridik, medicin, farmaci, ingenjörsvetenskap eller annan relevant vetenskaplig disciplin som den person som har ansvar för att regelverket följs ska ha i enlighet med artikel 15.1, 15.2 och 15.6 i förordning (EU) 2017/745 och artikel 15.1, 15.2 och 15.6 i förordning (EU) 2017/746.
Föreskrifter om det eller de språk som märkning och information ska vara skriven på
8 § Regeringen får meddela föreskrifter om vilka språk som en produkt ska vara märkt på och vilka språk som information till patienter, bruksanvisningar och säkerhetsmeddelanden till marknaden ska vara skrivna på.
Den myndighet som regeringen bestämmer får i enskilda fall besluta om undantag från kraven som följer av föreskrifter som har meddelats med stöd av första stycket. Beslutet får förenas med villkor.
Föreskrifter om informationskrav i fråga om implantat
9 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela föreskrifter om att hälso- och sjukvårdsinstitutioner och hälso- och sjukvårdspersonal ska lämna information enligt artikel 18 i förordning (EU) 2017/745 och på vilka sätt den informationen ska lämnas.
Föreskrifter om krav på att lagra och förvara UDI
10 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att hälso- och sjukvårdinstitutioner ska lagra och förvara den unika produktidentifieringen (UDI) även för produkter som inte är implantat i klass III och som har levererats till dem.
Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får även meddela föreskrifter om att hälso- och sjukvårdspersonal och inrättningar som använder en produkt som omfattas av bilaga XVI till förordning (EU) 2017/745 ska lagra och förvara UDI för produkter som har levererats till dem.
Föreskrifter om registrering av uppgifter
11 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om skyldighet för ekonomiska aktörer som tillhanda- håller eller bedriver verksamhet med produkter i Sverige, inklusive med sådana produkter som anges i föreskrifter meddelade med stöd av 1 §, att lämna uppgifter om sin verksamhet och sin produkt hos en myndighet för registrering.
Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får även meddela föreskrifter om skyldighet för den som reprocessar eller åter- använder engångsprodukter i Sverige att registrera uppgifter hos en myndighet om sin verksamhet och sina produkter.
Föreskrifter om kliniska prövningar och prestandastudier
12 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om den behörighet som
1.krävs för att hålla det samtal med försökspersonen som anges i artikel
63.2 c i förordning (EU) 2017/745 och artikel 59.2 c i förordning (EU) 2017/746,
2.en person ska ha för att tillhandahålla den aktuella sjukvården under de förhållanden som gäller för kliniska prövningar eller prestandastudier i enlighet med artikel 62.4 j i förordning (EU) 2017/745 och artikel 58.5 j i förordning (EU) 2017/746,
3.en person ska ha för att få vara prövare.
13 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om försäkringar eller andra garantier som avses i 2 kap. 3 §.
Föreskrifter om användning av produkter i hälso- och sjukvården och i andra verksamheter
14 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om användning av produkter i verksamhet som omfattas av hälso- och sjukvårdslagen (2017:30), tandvårdslagen (1985:125), patientsäkerhetslagen (2010:659) och lagen (2020:000) om estetiska kirurgiska ingrepp och estetiska injektionsbehandlingar.
Föreskrifter om anmälda organ
15 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om de intyg eller rapporter som får åberopas till stöd för en ansökan om att utses till anmält organ.
Ytterligare föreskrifter
16 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela ytterligare föreskrifter i frågor som rör förordning (EU) 2017/745, förordning (EU) 2017/746 och denna lag och som behövs för att skydda människors hälsa och säkerhet.
Prop. 2020/21:172
Bilaga 6
797
Prop. 2020/21:172
Bilaga 6
798
Tillhandahållande av dokumentation
17 § Den dokumentation som avses i kapitel III avsnitt 7 i bilaga IX till förordning (EU) 2017/745 och kapitel III avsnitt 6 i bilaga IX till förord- ning (EU) 2017/746 ska hållas tillgänglig för de behöriga myndigheter som utsetts enligt respektive förordning under den tid som anges i bilagorna även om tillverkaren eller dennes auktoriserade representant försätts i konkurs, går i likvidation eller upphör med sin verksamhet. Till- verkaren eller dennes auktoriserade representant ska i sådana fall anmäla till den myndighet som regeringen bestämmer vem som ansvarar för arkiveringen av handlingarna och var de förvaras.
1.1Förslag till lag med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter
Härigenom föreskrivs följande.
Prop. 2020/21:172
Bilaga 6
1 kap. Inledande bestämmelser
1 § Denna lag kompletterar Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förord- ning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG.
I lagen regleras även frågor som inte omfattas av EU-förordningen.
2 § Termer och uttryck i denna lag har samma betydelse som i förord- ning (EU) 2017/745.
Med produkter avses i denna lag, om inte annat anges,
–medicintekniska produkter,
–tillbehör till medicintekniska produkter, och
–produkter som anges i bilaga XVI till förordning (EU) 2017/745.
3 § Om inget annat följer av förordning (EU) 2017/745 eller denna lag, så gäller produktsäkerhetslagen (2004:451) för medicintekniska produkter som är avsedda för konsumenter eller som kan antas komma att användas av konsumenter.
2 kap. Kliniska prövningar
Informerat samtycke för försökspersoner vars mening inte kan inhämtas
1 § För en försöksperson som inte är beslutskompetent på grund av sjuk- dom, psykisk störning, försvagat hälsotillstånd eller något annat liknande förhållande, är en god man eller förvaltare enligt 11 kap. 4 eller 7 § föräldrabalken, med behörighet att sörja för den enskildes person, den lagligen utsedda ställföreträdare som får ge informerat samtycke till en klinisk prövning på försökspersonens vägnar.
Informerat samtycke för försökspersoner som är underåriga
2 § För en försöksperson som är underårig är vårdnadshavarna de lag- ligen utsedda ställföreträdare som får ge informerat samtycke till en klinisk prövning på försökspersonens vägnar. En underårig försöksperson som har fyllt 15 år ska också själv ge sitt informerade samtycke till att delta i den kliniska prövningen, under förutsättning att den underårige inser vad prövningen innebär för honom eller henne. Ett sådant informerat samtycke ska inhämtas i enlighet med vad som regleras om en försöksperson i artikel 63.1 i förordning (EU) 2017/745.
799
Prop. 2020/21:172
Bilaga 6
Ersättningsgarantier
3 § Sponsorn för en klinisk prövning är skyldig att genom försäkring eller på annat sätt garantera att försökspersonen får ersättning om sponsorn eller prövaren blir skyldig att betala sådan. Skadeskyddet eller ersättnings- garantin ska vara förenlig med riskens karaktär och omfattning.
Tillstånd att genomföra en klinisk prövning
4 § Den myndighet som regeringen bestämmer prövar frågor om
1.tillstånd att genomföra en klinisk prövning, och
2.väsentliga ändringar av en sådan prövning.
Av artiklarna 62.4 b, 70.7, 75.3 och 78.10 i förordning (EU) 2017/745 följer att en klinisk prövning inte får genomföras, påbörjas eller genom- föras med en väsentlig ändring om Etikprövningsmyndigheten vid sin etiska granskning enligt lagen (2020:000) med kompletterande bestäm- melser om etisk granskning till EU:s förordningar om medicintekniska produkter har avgett ett negativt yttrande avseende den kliniska pröv- ningen. Om Etikprövningsmyndigheten efter sin granskning har avgett ett yttrande med villkor för prövningens genomförande ska villkoren beaktas vid tillståndsgivningen.
Bevarande av dokumentation
5 § Den dokumentation som avses i kapitel III avsnitt 3 i bilaga XV till förordning (EU) 2017/745 ska hållas tillgänglig för de behöriga myndigheterna under den tid som anges i bilagan även om sponsorn, dennes kontaktperson eller den rättsliga företrädaren försätts i konkurs, går i likvidation eller upphör med sin verksamhet. Sponsorn, dennes kontakt- person eller den rättsliga företrädaren ska i sådana fall anmäla till den myndighet som regeringen bestämmer vem som ansvarar för arkiveringen av handlingarna och var de förvaras.
Krav för andra kliniska prövningar
6 § Bestämmelserna om kliniska prövningar i förordning (EU) 2017/745, denna lag och föreskrifter meddelade i anslutning till lagen ska även gälla för en klinisk prövning som inte genomförs i något av de syften som anges i artikel 62.1 i förordning (EU) 2017/745. För dessa prövningar krävs tillstånd i enlighet med artikel 70.7 b i nämnda förordning.
Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om undantag från kraven som följer av första stycket. Den myndighet som regeringen bestämmer får i enskilda fall besluta om undan- tag från sådana krav. Beslut får förenas med särskilda villkor.
3 kap. Tillsyn
1 § Tillsyn över efterlevnaden av förordning (EU) 2017/745, denna lag och de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen utövas av den eller de myndigheter som regeringen bestämmer.
800
2 § En tillsynsmyndighet enligt 1 § har rätt att för tillsynen på begäran | Prop. 2020/21:172 |
få de upplysningar och handlingar som behövs och få tillträde till områden, | Bilaga 6 |
lokaler och andra utrymmen, dock inte bostäder, där produkter hanteras |
|
eller där kliniska prövningar utförs. Om det behövs för tillsynen, får |
|
myndigheten göra undersökningar och ta prover. För kostnader på grund |
|
av undersökningar eller för uttagna prover betalas inte ersättning. |
|
3 § En tillsynsmyndighet enligt 1 § får besluta de förelägganden som |
|
behövs för att förordning (EU) 2017/745, denna lag och de föreskrifter |
|
som har meddelats med stöd av lagen ska följas. Vägras tillträde eller hjälp |
|
får tillsynsmyndigheten också besluta om förelägganden. |
|
Ett beslut om föreläggande får förenas med vite. |
|
Hjälp av Polismyndigheten eller Kronofogdemyndigheten
4 § På begäran av en tillsynsmyndighet ska Polismyndigheten lämna den hjälp som behövs när myndigheten vidtar åtgärder eller verkställer beslut som har meddelats med stöd av lagen eller den EU-förordning som lagen kompletterar, om
1.det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden inte kan utföras utan att en polismans särskilda befogenheter enligt 10 § polis- lagen (1984:387) behöver tillgripas, eller
2.det annars finns synnerliga skäl.
En tillsynsmyndighet har även rätt att få handräckning av Kronofogde- myndigheten för att genomföra de åtgärder som anges i första stycket.
4 kap. Avgifter
Avgifter för ansökan och anmälan
1 § En avgift ska betalas av den som
1.ansöker om att utses till anmält organ,
2.ansöker om att få genomföra en klinisk prövning,
3.anmäler att en klinisk prövning ska utföras för att ytterligare utvärdera en CE-märkt produkt inom ramen för produktens avsedda ändamål,
4.anmäler väsentliga ändringar av en klinisk prövning, eller
5.ansöker om tillstånd att enligt artikel 59 i förordning (EU) 2017/745 i Sverige släppa ut en specifik produkt på marknaden eller ta den i bruk trots att de förfaranden som avses i artikel 52 i förordningen inte har genom- förts.
Årsavgift
2 § En årsavgift ska betalas av
1.en ekonomisk aktör som registrerar verksamhet i Sverige,
2.en tillverkare av sådana produkter som i fråga om användningen står medicintekniska produkter nära enligt föreskrifter meddelade med stöd av 7 kap. 1 §,
3.en reprocessare av engångsprodukter, och
4.ett anmält organ som har utsetts av den ansvariga myndigheten för
anmälda organ i Sverige. | 801 |
Prop. 2020/21:172
Bilaga 6
Avgifter för intyg, yttranden och rådgivning 3 § En avgift ska betalas av
1.en ekonomisk aktör som får ett exportintyg utfärdat av den behöriga myndigheten,
2.en ekonomisk aktör som blir föremål för provtagning och undersök- ning av prover i sin verksamhet, och
3.ett anmält organ som begär yttranden eller rådgivning av den behöriga myndigheten i Sverige.
Föreskrifter om avgifter
4 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om storleken på de avgifter som avses i detta kapitel samt om betalning av sådana avgifter.
5 kap. Sanktioner
Ansvar
1 § Till böter eller fängelse i högst ett år döms den som med uppsåt eller av oaktsamhet
1.släpper ut en produkt på marknaden eller använder en sådan produkt
iSverige utan att produkten uppfyller de krav och villkor som gäller enligt artikel 5 i förordning (EU) 2017/745, i den ursprungliga lydelsen, och
2.påbörjar eller genomför en klinisk prövning utan tillstånd eller utan att ha lämnat in en anmälan eller i strid med ett negativt yttrande avseende etisk granskning i enlighet med artiklarna 70.7 a, 74 och 75 i förordning (EU) 2017/745, i den ursprungliga lydelsen.
I ringa fall ska det inte dömas till ansvar.
2 § Det får inte dömas till ansvar enligt 1 § för en gärning som omfattas av ett föreläggande som har förenats med vite och en ansökan om ut- dömande av vitet har gjorts. Inte heller får det dömas till ansvar enligt 1 § om gärningen kan leda till en sanktionsavgift enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av 4 §.
Förverkande
3 § En produkt som varit föremål för brott enligt denna lag ska förklaras förverkad, om det inte är uppenbart oskäligt. Detsamma gäller värdet av produkten och utbytet av brottet.
| Sanktionsavgift |
| 4 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- |
| dela föreskrifter om att en sanktionsavgift får tas ut om |
| 1. en överträdelse har skett av artiklarna 7, 10–16 i förordning (EU) |
| 2017/745, i den ursprungliga lydelsen, |
| 2. en klinisk prövning påbörjas eller genomförs utan tillstånd eller utan |
| att en anmälan lämnats in eller i strid med ett negativt yttrande avseende |
| den etiska granskningen i enlighet med artiklarna 70.7 a, 74 och 75 i för- |
802 | ordning (EU) 2017/745, i den ursprungliga lydelsen, eller |
3. den som oriktigt har uppgett sig vara ett anmält organ i enlighet med | Prop. 2020/21:172 |
bestämmelser i förordning (EU) 2017/745, i den ursprungliga lydelsen. | Bilaga 6 |
5 § Sanktionsavgift tas ut med ett belopp som bestäms med hänsyn till |
|
överträdelsens allvar och betydelsen av den bestämmelse som över- |
|
trädelsen avser. Sanktionsavgiften ska bestämmas till högst 100 000 000 |
|
kronor. |
|
6 § Sanktionsavgift får inte tas ut för en överträdelse som omfattas av ett |
|
föreläggande som har förenats med vite och en ansökan om utdömande av |
|
vitet har gjorts. |
|
7 § En sanktionsavgift får sättas ned helt eller delvis om överträdelsen |
|
är ringa eller ursäktlig eller om det annars med hänsyn till omständighet- |
|
erna skulle vara oskäligt att ta ut avgiften. |
|
8 § Den myndighet som regeringen bestämmer beslutar om sank- |
|
tionsavgift. |
|
9 § En sanktionsavgift får inte beslutas om den som avgiften ska tas ut |
|
av inte har fått tillfälle att yttra sig inom fem år från den dag då över- |
|
trädelsen ägde rum. |
|
10 § En sanktionsavgift ska betalas till den myndighet som regeringen |
|
bestämmer inom 30 dagar från det att beslutet om att ta ut avgiften har fått |
|
laga kraft eller inom den längre tid som anges i beslutet. |
|
Beslut om sanktionsavgift får verkställas enligt utsökningsbalken, om |
|
avgiften inte har betalats inom den tid som anges i beslutet. |
|
Om sanktionsavgiften inte betalas inom den tid som anges i första |
|
stycket, ska myndigheten lämna den obetalda avgiften för indrivning. |
|
Bestämmelser om indrivning finns i lagen (1993:891) om indrivning av |
|
statliga fordringar m.m. |
|
Sanktionsavgiften ska tillfalla staten. |
|
11 § En sanktionsavgift som har beslutats faller bort i den utsträckning |
|
verkställighet inte har skett inom fem år från det att beslutet eller domen |
|
om att ta ut avgiften fick laga kraft eller sanktionsföreläggandet |
|
godkändes. |
|
12 § Regeringen får meddela ytterligare föreskrifter om sanktionsav- |
|
gifter enligt denna lag. |
|
6 kap. Tystnadsplikt och överklagande
1 § Den som har tagit befattning med något ärende enligt denna lag eller |
|
den EU-förordning som denna lag kompletterar får inte obehörigen röja |
|
eller på annat sätt utnyttja vad han eller hon då har fått veta om någons |
|
affärs- eller driftförhållanden. |
|
Som obehörigt röjande anses inte att någon fullgör sådan uppgifts- |
|
skyldighet som följer av lag eller förordning. | 803 |
|
Prop. 2020/21:172
Bilaga 6
I det allmännas verksamhet tillämpas bestämmelserna i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400).
2 § Beslut enligt denna lag eller enligt en föreskrift som har meddelats med stöd av lagen får överklagas till allmän förvaltningsdomstol.
Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.
7 kap. Ytterligare bemyndiganden och övriga bestämmelser
Föreskrifter om lagens tillämplighet
1 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela föreskrifter om att krav som följer av eller väsentligen motsvarar kraven enligt förordning (EU) 2017/745 och denna lag ska gälla även för produkter som inte anges i 1 kap. 2 § men som i fråga om användningen står nära sådana produkter.
Föreskrifter om specialanpassade produkter
2 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela föreskrifter om vilka yrkeskvalifikationer den person som ger skrift- liga anvisningar för utformningen av en specialanpassad produkt ska ha i enlighet med artikel 2.3 i förordning (EU) 2017/745.
Föreskrifter om egentillverkade produkter
3 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om
1.de produkter som avses i artikel 5.5 i förordning (EU) 2017/745, och
2.skyldighet för hälso- och sjukvårdsinstitutioner att till den myndighet som regeringen bestämmer lämna ytterligare information om dessa pro- dukter.
Föreskrifter om reprocessing och återanvändning
4 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela föreskrifter om
1.tillåtelse att reprocessa och återanvända en engångsprodukt i enlighet med artikel 17 i förordning (EU) 2017/745,
2.under vilka villkor engångsprodukter får reprocessas, återanvändas och tillhandahållas, och
3.under vilka villkor engångsprodukter får reprocessas och överföras till ett annat land.
Föreskrifter om blod och blodkomponenter
5 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela föreskrifter om framställning, förvaring och distribution av blod och blodkomponenter avsedda att användas som råvara vid tillverkning av medicintekniska produkter.
804
Föreskrifter om medicinsk yrkesverksamhet vid distansförsäljning
6 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om den medicinska yrkesverksamhet som ska finnas att tillgå när en produkt mot betalning eller kostnadsfritt används i sam- band med kommersiell verksamhet för att tillhandahålla en diagnostisk eller terapeutisk tjänst som via informationssamhällets tjänster enligt definitionen i artikel 1.1 b i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/1535 av den 9 september 2015 om ett informationsförfarande beträffande tekniska föreskrifter och beträffande föreskrifter för informa- tionssamhällets tjänster eller genom andra kommunikationsmedel direkt eller via mellanhänder erbjuds till en fysisk eller juridisk person som är etablerad i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet.
Föreskrifter om utbildningar som sakkunniga personer ska ha
7 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vilka utbildningar inom juridik, medicin, farmaci, ingenjörsvetenskap eller annan relevant vetenskaplig disciplin som den person som har ansvar för att regelverket följs ska ha i enlighet med artikel 15.1, 15.2 och 15.6 i förordning (EU) 2017/745.
Föreskrifter om det eller de språk som märkning och information ska vara skriven på
8 § Regeringen får meddela föreskrifter om vilka språk som en produkt ska vara märkt på och vilka språk som information till patienter, bruks- anvisningar och säkerhetsmeddelanden till marknaden ska vara skrivna på.
Den myndighet som regeringen bestämmer får i enskilda fall besluta om undantag från kraven som följer av föreskrifter som har meddelats med stöd av första stycket. Beslutet får förenas med villkor.
Föreskrifter om informationskrav i fråga om implantat
9 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela föreskrifter om att hälso- och sjukvårdsinstitutioner och hälso- och sjukvårdspersonal ska lämna information enligt artikel 18 i förordning (EU) 2017/745 och på vilka sätt den informationen ska lämnas.
Föreskrifter om krav på att lagra och förvara UDI
10 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att hälso- och sjukvårdinstitutioner ska lagra och förvara den unika produktidentifieringen (UDI) även för produkter som inte är implantat i klass III och som har levererats till dem.
Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får även meddela föreskrifter om att hälso- och sjukvårdspersonal och inrättningar som använder en produkt som omfattas av bilaga XVI till förordning (EU) 2017/745 ska lagra och förvara UDI för produkter som har levererats till dem.
Prop. 2020/21:172
Bilaga 6
805
Prop. 2020/21:172
Bilaga 6
806
Föreskrifter om registrering av uppgifter
11 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om skyldighet för ekonomiska aktörer som tillhandahåller eller bedriver verksamhet med produkter i Sverige, inklusive med sådana produkter som anges i föreskrifter meddelade med stöd av 1 §, att lämna uppgifter om sin verksamhet och sin produkt hos en myndighet för registrering.
Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får även meddela föreskrifter om skyldighet för den som reprocessar eller åter- använder engångsprodukter i Sverige att registrera uppgifter hos en myndighet om sin verksamhet och sina produkter.
Föreskrifter om kliniska prövningar
12 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om den behörighet som
1.krävs för att hålla det samtal med försökspersonen som anges i artikel
63.2 c i förordning (EU) 2017/745,
2.en person ska ha för att tillhandahålla den aktuella sjukvården under de förhållanden som gäller för kliniska prövningar i enlighet med artikel 62.4 j i förordning (EU) 2017/745,
3.en person ska ha för att få vara prövare.
13 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om försäkringar eller andra garantier som avses i 2 kap. 3 §.
Föreskrifter om användning av produkter i hälso- och sjukvården och i andra verksamheter
14 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om användning av produkter i verksamhet som omfattas av hälso- och sjukvårdslagen (2017:30), tandvårdslagen (1985:125) och patientsäkerhetslagen (2010:659).
Föreskrifter om anmälda organ
15 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om de intyg eller rapporter som får åberopas till stöd för en ansökan om att utses till anmält organ.
Ytterligare föreskrifter
16 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela ytterligare föreskrifter i frågor som rör förordning (EU) 2017/745 och denna lag och som behövs för att skydda människors hälsa och säkerhet.
Tillhandahållande av dokumentation
17 § Den dokumentation som avses i kapitel III avsnitt 7 i bilaga IX till förordning (EU) 2017/745 ska hållas tillgänglig för de behöriga
myndigheter som utsetts enligt förordningen under den tid som anges i bilagan även om tillverkaren eller dennes auktoriserade representant försätts i konkurs, går i likvidation eller upphör med sin verksamhet. Tillverkaren eller dennes auktoriserade representant ska i sådana fall anmäla till den myndighet som regeringen bestämmer vem som ansvarar för arkiveringen av handlingarna och var de förvaras.
1.Denna lag träder i kraft den 26 maj 2020.
2.Genom lagen upphävs lagen (1993:584) om medicintekniska pro- dukter.
3.Den upphävda lagen ska fortsätta att gälla för medicintekniska pro- dukter för in vitro-diagnostik fram till den 26 maj 2022, om inte annat följer av punkterna 4, 6, 8–14 och 17.
4.Äldre föreskrifter gäller fortfarande för
a)medicintekniska produkter som har släppts ut på marknaden eller har tagits i bruk före den 26 maj 2020, med undantag för de produkter som omfattas av punkterna 5 och 13 och de produkter som har släppts ut på marknaden såsom förenliga med förordning (EU) 2017/745, och
b)medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik som har släppts ut på marknaden eller har tagits i bruk före den 26 maj 2022, med undantag för de produkter som omfattas av punkterna 6 och 13 och de produkter som har släppts ut på marknaden såsom förenliga med förordning (EU) 2017/746.
5.En medicinteknisk produkt som inte är en medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik och som lagligen har släppts ut på marknaden före den 26 maj 2020 får fortsätta att tillhandahållas på marknaden eller tas i bruk till och med den 27 maj 2025. Detsamma gäller en sådan produkt som har släppts ut på marknaden från och med den 26 maj 2020 för vilket ett intyg som omfattas av punkt 11 eller 12 har utfärdats. Äldre föreskrifter ska gälla för dessa produkter.
6.En medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik som lagligen har släppts ut på marknaden före den 26 maj 2022 får fortsätta att tillhanda- hållas på marknaden eller tas i bruk till och med den 27 maj 2025. Det- samma gäller en medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik som släppts ut på marknaden från och med den 26 maj 2022 för vilket ett intyg som avses i punkt 11 eller 12 har utfärdats. Äldre föreskrifter ska gälla för dessa produkter.
7.Bestämmelsen i 4 § den upphävda lagen ska fortsätta att gälla fram till den 26 maj 2022 vad gäller möjligheten att meddela föreskrifter om att lagen om medicintekniska produkter ska gälla även för produkter som i fråga om användningen står nära medicintekniska produkter.
8.En medicinteknisk produkt som inte är en medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik och som i enlighet med undantag meddelat med stöd av 4 § den upphävda lagen har släppts ut på marknaden eller tagits i bruk före den 26 maj 2020 får fortsätta att tillhandahållas så länge beslut om undantag för produkten gäller. Detsamma gäller för en medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik som har släppts ut på marknaden eller tagits
ibruk före den 26 maj 2022.
Prop. 2020/21:172
Bilaga 6
807
Prop. 2020/21:172
Bilaga 6
808
9.Äldre föreskrifter om tillverkarnas skyldigheter i fråga om säkerhets- övervakning och att tillhandahålla dokumentation i fråga om kliniska prövningar och prestandastudier ska fortsätta att gälla fram till den dag som motsvarar sex månader efter det att meddelandet om funktionaliteten av den europeiska databasen för medicintekniska produkter (Eudamed) offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning i enlighet med artikel 34.3 i förordning (EU) 2017/745. För medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik gäller detta endast om meddelandet om Eudameds funktionalitet offentliggörs efter den 26 november 2021.
10.Äldre föreskrifter om registrering av produkter och ekonomiska aktörer samt anmälan av intyg ska fortsätta att gälla fram till den dag som motsvarar tjugofyra månader efter det att meddelandet om Eudameds funktionalitet har offentliggjorts. För medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik gäller detta endast om meddelandet om Eudameds funktionalitet offentliggörs efter den 26 maj 2020.
11.Ett intyg som ett anmält organ har utfärdat före den 25 maj 2017 ska fortsätta att gälla under den tid som är angiven i intyget. Ett intyg som har utfärdats i enlighet med bilaga 4 till direktiv 90/385/EEG av den 20 juni 1990 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om aktiva medicintekniska produkter för implantation eller bilaga 4 till direktiv 93/42/EEG av den 14 juni 1993 om medicintekniska produkter blir ogiltigt senast den 27 maj 2022, och ett intyg som har utfärdats enligt bilaga VI till direktiv 98/79/EG av den 27 oktober 1998 om medicintekniska pro- dukter för in vitro-diagnostik blir ogiltigt senast den 27 maj 2024
12.Ett intyg som ett anmält organ har utfärdat från och med den 25 maj
2017 ska förbli giltigt fram till och med utgången av den period som anges
iintyget. Giltigheten för ett intyg som avser en medicinteknisk produkt som inte är en medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik får inte över- stiga fem år från intygets utfärdande. Ett intyg blir dock ogiltigt senast den 27 maj 2024.
13.En medicinteknisk produkt eller en medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik med ett intyg om överensstämmelse som utfärdats enligt äldre föreskrifter och som är giltigt i enlighet med punkt 11 eller 12 får endast släppas ut på marknaden eller tas i bruk under förutsättning att den, från och med den 26 maj 2020 respektive den 26 maj 2022, fortsätter att uppfylla kraven i äldre föreskrifter, och under förutsättning att det inte har gjorts några väsentliga ändringar i produktens konstruktion och avsedda ändamål. Kraven i förordning (EU) 2017/745, förordning (EU) 2017/746 och denna lag i fråga om övervakning av produkter som släppts ut på mark- naden, marknadskontroll, säkerhetsövervakning, registrering av ekono- miska aktörer och av produkter ska dock tillämpas i stället för de mot- svarande kraven i äldre föreskrifter.
14.Det anmälda organ som utfärdat ett intyg som avses i punkt 11 eller 12 ska fortsätta att ansvara för lämplig övervakning med avseende på samtliga tillämpliga krav för de produkter för vilka de har utfärdat intyg. Äldre föreskrifter om tillsyn över anmälda organ ska fortsätta att gälla.
15.En medicinteknisk produkt som inte är en medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik och som är tillverkad av derivat av vävnader eller celler från människa och där derivaten är icke-viabla eller har gjorts icke- viabla och som har släppts ut på marknaden eller tagits i bruk före den
26 maj 2020 får även i fortsättningen släppas ut på marknaden eller tas i bruk.
16.En klinisk prövning av en medicinteknisk produkt som inte är en medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik och som har inletts före den 26 maj 2020 får fortsätta att genomföras enligt äldre föreskrifter. Från och med den 26 maj 2020 ska dock allvarliga negativa händelser och produktfel rapporteras i enlighet med förordning (EU) 2017/745.
17.Äldre föreskrifter om tillsyn, straff, förverkande och avgifter i den upphävda lagen ska fortsätta att gälla så länge som bestämmelser i den lagen ska tillämpas.
Prop. 2020/21:172
Bilaga 6
809
Prop. 2020/21:172
Bilaga 6
1.2Förslag till lag om ändring i lagen (2020:000) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter
Härigenom föreskrivs att 7 kap. 14 § lagen (2020:000) med komplett- erande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter ska ha följande lydelse.
Lydelse enligt avsnitt 1.1 | Föreslagen lydelse |
7kap. 14 §
Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om använd- ning av produkter i verksamhet som omfattas av hälso- och sjukvårds- lagen (2017:30), tandvårdslagen (1985:125) och patientsäkerhets- lagen (2010:659).
Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om använd- ning av produkter i verksamhet som omfattas av hälso- och sjukvårds- lagen (2017:30), tandvårdslagen (1985:125), patientsäkerhetslagen (2010:659) och lagen (2020:000) om estetiska kirurgiska ingrepp och estetiska injektionsbehandlingar.
Denna lag träder i kraft den 1 januari 2021.
810
1.3Förslag till lag om ändring i lagen (2020:000) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter
Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2020:000) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter
dels att 1 kap. 1–3 §§, 2 kap. 1–5 §§, 3 kap. 1–4 §§, 4 kap. 1 §, 5 kap. 1 och 4 §§, 6 kap. 1 § och 7 kap. 1, 3, 7, 12, 16 och 17 §§, rubriken till 2 kap. och rubrikerna närmast före 2 kap. 4 § och 7 kap. 12 § ska ha följande lydelse,
dels att det ska införas en ny paragraf, 7 kap. 5 a §, och närmast före 7 kap. 5 a § en ny rubrik av följande lydelse.
Prop. 2020/21:172
Bilaga 6
Nuvarande lydelse | Föreslagen lydelse |
1 kap.
1 §
Denna lag kompletterar Europa- parlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG.
I lagen regleras även frågor som inte omfattas av EU-förordningen.
Denna lag kompletterar
1.Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG, och
2.Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/746 av den 5 april 2017 om medicin- tekniska produkter för in vitro- diagnostik och om upphävande av direktiv 98/79/EG och kommis- sionens beslut 2010/227/EU.
I lagen regleras även frågor som inte omfattas av EU-förord- ningarna.
2 §
Termer och uttryck i denna lag har samma betydelse som i förordning (EU) 2017/745.
Termer och uttryck i denna lag har samma betydelse som i förordning (EU) 2017/745 och för- ordning (EU) 2017/746.
Med produkter avses i denna lag, om inte annat anges,
– medicintekniska produkter, | – medicintekniska produkter, |
– tillbehör till medicintekniska | – tillbehör till medicintekniska |
produkter, och | produkter, |
– produkter som anges i bilaga | – medicintekniska produkter för |
XVI till förordning (EU) 2017/745. | in vitro-diagnostik, |
811
Prop. 2020/21:172
Bilaga 6
–tillbehör till medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik, samt
–produkter som anges i bilaga XVI till förordning (EU) 2017/745.
3 §
Om inget annat följer av för- ordning (EU) 2017/745 eller denna lag, så gäller produktsäkerhets- lagen (2004:451) för medicin- tekniska produkter som är avsedda för konsumenter eller som kan antas komma att användas av konsumenter.
Om inget annat följer av förordning (EU) 2017/745, för- ordning (EU) 2017/746 eller denna lag, så gäller produktsäkerhets- lagen (2004:451) för medicin- tekniska produkter och medicin- tekniska produkter för in vitro- diagnostik som är avsedda för konsumenter eller som kan antas komma att användas av konsu- menter.
2 kap. Kliniska prövningar | 2 kap. Kliniska prövningar och |
| prestandastudier |
| 1 § |
För en försöksperson som inte är beslutskompetent på grund av sjuk- dom, psykisk störning, försvagat hälsotillstånd eller något annat lik- nande förhållande, är en god man eller förvaltare enligt 11 kap. 4 eller 7 § föräldrabalken, med behörighet att sörja för den enskildes person, den lagligen utsedda ställföreträd- are som får ge informerat samtycke till en klinisk prövning på försöks- personens vägnar.
För en försöksperson som inte är beslutskompetent på grund av sjuk- dom, psykisk störning, försvagat hälsotillstånd eller något annat lik- nande förhållande, är en god man eller förvaltare enligt 11 kap. 4 eller 7 § föräldrabalken, med behörighet att sörja för den enskildes person, den lagligen utsedda ställföre- trädare som får ge informerat samtycke till en klinisk prövning eller prestandastudie på försöks- personens vägnar.
|
|
|
| 2 § |
|
|
|
| För en försöksperson som är | För en försöksperson som är | |||||
| underårig | är vårdnadshavarna de | underårig är vårdnadshavarna de | ||||
| lagligen | utsedda | ställföreträdare | lagligen | utsedda | ställföreträdare | |
| som får ge informerat samtycke till | som får ge informerat samtycke till | |||||
| en klinisk prövning på försöks- | en klinisk prövning eller pre- | |||||
| personens | vägnar. | En underårig | standastudie på | försökspersonens | ||
| försöksperson som har fyllt 15 år | vägnar. En underårig försöksperson | |||||
| ska också själv ge sitt informerade | som har fyllt 15 år ska också själv | |||||
| samtycke till att delta i den kliniska | ge sitt informerade samtycke till att | |||||
| prövningen, under förutsättning att | delta i den kliniska prövningen | |||||
812 | den underårige inser vad pröv- | eller | prestandastudien, | under | |||
|
|
|
|
|
|
|
ningen innebär för honom eller henne. Ett sådant informerat sam- tycke ska inhämtas i enlighet med vad som regleras om en försöks- person i artikel 63.1 i förordning (EU) 2017/745.
förutsättning att den underårige Prop. 2020/21:172 inser vad prövningen eller studien Bilaga 6
innebär för honom eller henne. Ett sådant informerat samtycke ska inhämtas i enlighet med vad som regleras om en försöksperson i artikel 63.1 i förordning (EU) 2017/745 och artikel 59.1 i för- ordning (EU) 2017/746.
3 §
Sponsorn för en klinisk prövning är skyldig att genom försäkring eller på annat sätt garantera att försökspersonen får ersättning om sponsorn eller prövaren blir skyldig att betala sådan. Skadeskyddet eller ersättningsgarantin ska vara för- enlig med riskens karaktär och om- fattning.
Tillstånd att genomföra en klinisk prövning
Sponsorn för en klinisk prövning eller prestandastudie är skyldig att genom försäkring eller på annat sätt garantera att försökspersonen får ersättning om sponsorn eller prövaren blir skyldig att betala sådan. Skadeskyddet eller ersätt- ningsgarantin ska vara förenlig med riskens karaktär och om- fattning.
Tillstånd att genomföra en klinisk prövning och en prestandastudie
4 §
Den myndighet som regeringen bestämmer prövar frågor om |
|
|
| |||||||||||
1. tillstånd att genomföra en klin- | 1. tillstånd att genomföra en klin- |
| ||||||||||||
isk prövning, och |
|
|
| isk prövning eller en prestanda- |
| |||||||||
|
|
|
|
|
|
| studie, och |
|
|
|
|
| ||
2. väsentliga | ändringar | av | en | 2. väsentliga | ändringar | av | en |
| ||||||
sådan prövning. |
|
|
|
| sådan prövning eller studie. |
|
| |||||||
Av artiklarna 62.4 b, 70.7, 75.3 | Av artiklarna 62.4 b, 70.7, 75.3 |
| ||||||||||||
och 78.10 i förordning (EU) | och 78.10 i förordning (EU) |
| ||||||||||||
2017/745 följer att en klinisk pröv- | 2017/745 | och | artiklarna | 58.5 b, |
| |||||||||
ning inte får genomföras, påbörjas | 66.7, 71.3 och 74.10 i förordning |
| ||||||||||||
eller genomföras med en väsentlig | (EU) 2017/746 följer att en klinisk |
| ||||||||||||
ändring om Etikprövningsmyndig- | prövning eller prestandastudie inte |
| ||||||||||||
heten vid sin etiska granskning | får genomföras, | påbörjas | eller |
| ||||||||||
enligt | lagen |
| (2020:000) | med | genomföras med en väsentlig änd- |
| ||||||||
kompletterande | bestämmelser | om | ring | om | Etikprövningsmyndig- |
| ||||||||
etisk granskning till EU:s förord- | heten vid sin etiska granskning |
| ||||||||||||
ningar om medicintekniska pro- | enligt | lagen | (2020:000) | med |
| |||||||||
dukter har avgett ett negativt | kompletterande | bestämmelser | om |
| ||||||||||
yttrande | avseende | den | kliniska | etisk granskning till EU:s förord- |
| |||||||||
prövningen. | Om | Etikprövnings- | ningar om medicintekniska pro- |
| ||||||||||
myndigheten | efter | sin granskning | dukter har avgett ett negativt |
| ||||||||||
har avgett ett yttrande med villkor | yttrande | avseende | den | kliniska |
| |||||||||
för prövningens genomförande ska | prövningen eller prestandastudien. |
| ||||||||||||
villkoren beaktas vid tillstånds- | Om | Etikprövningsmyndigheten |
| |||||||||||
givningen. |
|
|
|
|
| efter sin granskning har avgett ett | 813 |
Prop. 2020/21:172
Bilaga 6
|
|
|
|
| yttrande med villkor för pröv- | ||||
|
|
|
|
| ningens eller studiens genom- | ||||
|
|
|
|
| förande ska villkoren beaktas vid | ||||
|
|
|
|
| tillståndsgivningen. |
|
| ||
|
|
|
|
| 5 § |
|
|
|
|
Den dokumentation som avses i | Den dokumentation som avses i | ||||||||
kapitel III avsnitt 3 i bilaga XV till | kapitel III avsnitt 3 i bilaga XV till | ||||||||
förordning | (EU) 2017/745 | ska | förordning (EU) 2017/745 och i | ||||||
hållas tillgänglig för de behöriga | kapitel II avsnitt 3 i bilaga XIV till | ||||||||
myndigheterna under den tid som | förordning | (EU) | 2017/746 | ska | |||||
anges i bilagan även om sponsorn, | hållas tillgänglig för de behöriga | ||||||||
dennes | kontaktperson | eller | den | myndigheterna under den tid som | |||||
rättsliga företrädaren försätts i kon- | anges i bilagorna även om spon- | ||||||||
kurs, går i likvidation eller upphör | sorn, dennes | kontaktperson | eller | ||||||
med sin | verksamhet. | Sponsorn, | den rättsliga företrädaren försätts i | ||||||
dennes | kontaktperson | eller | den | konkurs, går i likvidation eller | |||||
rättsliga företrädaren ska i sådana | upphör med | sin | verksamhet. | ||||||
fall anmäla till den myndighet som | Sponsorn, | dennes | kontaktperson | ||||||
regeringen | bestämmer | vem | som | eller den rättsliga företrädaren ska i | |||||
ansvarar för arkiveringen av hand- | sådana fall anmäla till den | ||||||||
lingarna och var de förvaras. |
| myndighet |
| som | regeringen | ||||
|
|
|
|
| bestämmer vem som ansvarar för | ||||
|
|
|
|
| arkiveringen av handlingarna | och | |||
|
|
|
|
| var de förvaras. |
|
|
3kap. 1 §
Tillsyn över efterlevnaden av förordning (EU) 2017/745, denna lag och de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen utövas av den eller de myndigheter som regeringen bestämmer.
Tillsyn över efterlevnaden av förordning (EU) 2017/745, förordning (EU) 2017/746, denna lag och de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen utövas av den eller de myndigheter som regeringen bestämmer.
|
|
| 2 § |
|
|
En tillsynsmyndighet | enligt | En tillsynsmyndighet | enligt | ||
1 § har rätt att för tillsynen på be- | 1 § har rätt att för tillsynen på be- | ||||
gäran få de upplysningar och hand- | gäran få de upplysningar och hand- | ||||
lingar som behövs och få tillträde | lingar som behövs och få tillträde | ||||
till områden, lokaler och andra ut- | till områden, lokaler och andra ut- | ||||
rymmen, dock inte bostäder, där | rymmen, dock inte bostäder, där | ||||
produkter hanteras | eller | där | produkter hanteras | eller | där |
kliniska prövningar utförs. Om det | kliniska prövningar eller pre- | ||||
behövs för tillsynen, får myndig- | standastudier utförs. | Om | det | ||
heten göra undersökningar och ta | behövs för tillsynen, får myn- | ||||
prover. För kostnader på grund av | digheten göra undersökningar och | ||||
undersökningar eller | för uttagna | ta prover. För kostnader på grund | |||
prover betalas inte ersättning. |
| av undersökningar eller för uttagna | |||
814 |
|
| prover betalas inte ersättning. |
|
| 3 § |
|
|
En tillsynsmyndighet enligt 1 § | En tillsynsmyndighet enligt 1 § | ||
får besluta de förelägganden som | får besluta de förelägganden som | ||
behövs för att förordning (EU) | behövs för | att förordning | (EU) |
2017/745, denna lag och de före- | 2017/745, | förordning | (EU) |
skrifter som har meddelats med | 2017/746, denna lag och de före- | ||
stöd av lagen ska följas. Vägras | skrifter som har meddelats med | ||
tillträde eller hjälp får tillsyns- | stöd av lagen ska följas. Vägras | ||
myndigheten också besluta om | tillträde eller hjälp får tillsyns- | ||
förelägganden. | myndigheten | också besluta | om |
| förelägganden. |
| |
Ett beslut om föreläggande får förenas med vite. |
|
| |
| 4 § |
|
|
På begäran av en tillsynsmyn- | På begäran av en tillsynsmyn- | ||
dighet ska Polismyndigheten lämna | dighet ska Polismyndigheten lämna | ||
den hjälp som behövs när myn- | den hjälp som behövs när myn- | ||
digheten vidtar åtgärder eller verk- | digheten vidtar åtgärder eller verk- | ||
ställer beslut som har meddelats | ställer beslut som har meddelats | ||
med stöd av lagen eller den EU- | med stöd av lagen eller de EU- | ||
förordning som lagen kompletterar, | förordningar som lagen komp- | ||
om | letterar, om |
|
|
1.det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden inte kan utföras utan att en polismans särskilda befogenheter enligt 10 § polislagen (1984:387) behöver tillgripas, eller
2.det annars finns synnerliga skäl.
En tillsynsmyndighet har även rätt att få handräckning av Kronofogde- myndigheten för att genomföra de åtgärder som anges i första stycket.
4kap.
1§
En avgift ska betalas av den som
1.ansöker om att utses till anmält organ,
Prop. 2020/21:172
Bilaga 6
2.ansöker om att få genomföra en klinisk prövning,
3.anmäler att en klinisk prövning ska utföras för att ytterligare utvärdera en CE-märkt produkt inom ramen för produktens avsedda ändamål,
4.anmäler väsentliga ändringar av en klinisk prövning, eller
5.ansöker om tillstånd att enligt artikel 59 i förordning (EU) 2017/745 i Sverige släppa ut en specifik produkt på marknaden eller ta den i bruk trots att de förfaranden som avses i artikel 52 i förordningen inte har genomförts.
2.ansöker om att få genomföra en klinisk prövning eller en pre- standastudie,
3.anmäler att en klinisk prövning eller en prestandastudie ska utföras för att ytterligare utvärdera en CE- märkt produkt inom ramen för produktens avsedda ändamål,
4.anmäler väsentliga ändringar av en klinisk prövning eller en prestandastudie, eller
5.ansöker om tillstånd att enligt artikel 59 i förordning (EU) 2017/745 eller artikel 54 i för- ordning (EU) 2017/746 i Sverige släppa ut en specifik produkt på marknaden eller ta den i bruk trots att de förfaranden som avses i
815
Prop. 2020/21:172
Bilaga 6
artikel 52 i förordning (EU) 2017/745 respektive artikel 48 i förordning (EU) 2017/746 inte har genomförts.
5 kap.
1 §
Till böter eller fängelse i högst ett år döms den som med uppsåt eller av oaktsamhet
1.släpper ut en produkt på mark- naden eller använder en sådan produkt i Sverige utan att pro- dukten uppfyller de krav och villkor som gäller enligt artikel 5 i förordning (EU) 2017/745, i den ursprungliga lydelsen, och
1.släpper ut en produkt på mark- naden eller använder en sådan produkt i Sverige utan att produkten uppfyller de krav och villkor som gäller enligt artikel 5 i förordning (EU) 2017/745, i den ursprungliga lydelsen, eller artikel 5 i förordning (EU) 2017/746, i den ursprungliga lydelsen, och
2. påbörjar eller genomför en | 2. påbörjar | eller | genomför | en | ||
klinisk prövning utan tillstånd eller | klinisk prövning eller en pre- | |||||
utan att ha lämnat in en anmälan | standastudie | utan | tillstånd | eller | ||
eller i strid med ett negativt | utan att ha lämnat in en anmälan | |||||
yttrande avseende etisk granskning | eller i strid med ett negativt | |||||
i enlighet med artiklarna 70.7 a, 74 | yttrande avseende etisk granskning | |||||
och 75 i förordning (EU) 2017/745, | i enlighet med artiklarna 70.7 a, 74 | |||||
i den ursprungliga lydelsen. | och 75 i förordning (EU) 2017/745, | |||||
| i den ursprungliga lydelsen, och | |||||
| artiklarna | 66.7 a, | 70 och | 71 | i | |
| förordning | (EU) 2017/746, | i den |
ursprungliga lydelsen.
I ringa fall ska det inte dömas till ansvar.
4 §
Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att en sanktionsavgift får tas ut om
1.en överträdelse har skett av artiklarna 7, 10–16 i förordning (EU) 2017/745, i den ursprungliga lydelsen,
1.en överträdelse har skett av artiklarna 7, 10–16 i förordning (EU) 2017/745, i den ursprungliga lydelsen, eller artiklarna 7, 10–16 i förordning (EU) 2017/746, i den ursprungliga lydelsen,
| 2. en klinisk prövning påbörjas |
| eller genomförs utan tillstånd eller |
| utan att en anmälan lämnats in eller |
| i strid med ett negativt yttrande av- |
| seende den etiska granskningen i |
| enlighet med artiklarna 70.7 a, 74 |
| och 75 i förordning (EU) 2017/745, |
816 | i den ursprungliga lydelsen, eller |
2.en klinisk prövning eller en prestandastudie påbörjas eller genomförs utan tillstånd eller utan att en anmälan lämnats in eller i strid med ett negativt yttrande avse- ende den etiska granskningen i en- lighet med artiklarna 70.7 a, 74 och 75 i förordning (EU) 2017/745, i
3.den som oriktigt har uppgett sig vara ett anmält organ i enlighet med bestämmelser i förordning (EU) 2017/745, i den ursprungliga lydelsen.
den ursprungliga lydelsen, och Prop. 2020/21:172 artiklarna 66.7 a, 70 och 71 i för- Bilaga 6
ordning (EU) 2017/746, i den ursprungliga lydelsen, eller
3.den som oriktigt har uppgett sig vara ett anmält organ i enlighet med bestämmelser i förordning (EU) 2017/745, i den ursprungliga lydelsen, eller förordning (EU) 2017/746, i den ursprungliga lydelsen.
6kap. 1 §
Den som har tagit befattning med | Den som har tagit befattning med |
något ärende enligt denna lag eller | något ärende enligt denna lag eller |
den EU-förordning som denna lag | de EU-förordningar som denna lag |
kompletterar får inte obehörigen | kompletterar får inte obehörigen |
röja eller på annat sätt utnyttja vad | röja eller på annat sätt utnyttja vad |
han eller hon då har fått veta om | han eller hon då har fått veta om |
någons affärs- eller driftförhåll- | någons affärs- eller driftförhåll- |
anden. | anden. |
Som obehörigt röjande anses inte att någon fullgör sådan uppgifts- skyldighet som följer av lag eller förordning.
I det allmännas verksamhet tillämpas bestämmelserna i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400.
7kap. 1 §
Regeringen eller den myndighet | Regeringen eller den myndighet | |||
som regeringen bestämmer får | som | regeringen | bestämmer | får |
meddela föreskrifter om att krav | meddela föreskrifter om att krav | |||
som följer av eller väsentligen | som följer av eller väsentligen | |||
motsvarar kraven enligt förordning | motsvarar kraven enligt förordning | |||
(EU) 2017/745 och denna lag ska | (EU) | 2017/745, | förordning | (EU) |
gälla även för produkter som inte | 2017/746 och denna lag ska gälla | |||
anges i 1 kap. 2 § men som i fråga | även för produkter som inte anges i | |||
om användningen står nära sådana | 1 kap. | 2 § men | som i fråga om | |
produkter. | användningen står nära sådana pro- | |||
| dukter. |
|
|
3 §
Regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, får meddela föreskrifter om
1.de produkter som avses i artikel 5.5 i förordning (EU) 2017/745, och
1.de produkter som avses i artikel 5.5 i förordning (EU) 2017/745 och artikel 5.5 i förord- ning (EU) 2017/746, och
817
Prop. 2020/21:172 | 2. skyldighet för hälso- och sjukvårdsinstitutioner att till den myndighet | |||
Bilaga 6 | som regeringen bestämmer lämna ytterligare information om dessa pro- | |||
| dukter. |
|
|
|
| Föreskrifter om information och | |||
| rådgivning om genetiska tester |
| ||
| 5 a § |
|
|
|
| Regeringen eller den myndighet | |||
| som regeringen | bestämmer | får | |
| meddela föreskrifter | om | den | |
| information som | ska | ges | till |
patienten och om den tillgång till rådgivning som ska finnas i fråga om ett genetiskt test enligt artikel 4 i förordning (EU) 2017/746.
7 §
Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vilka ut- bildningar inom juridik, medicin, farmaci, ingenjörsvetenskap eller annan relevant vetenskaplig disci- plin som den peson som har ansvar för att regelverket följs ska ha i enlighet med artikel 15.1, 15.2 och 15.6 i förordning (EU) 2017/745.
Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vilka ut- bildningar inom juridik, medicin, farmaci, ingenjörsvetenskap eller annan relevant vetenskaplig disci- plin som den person som har ansvar för att regelverket följs ska ha i enlighet med artikel 15.1, 15.2 och
15.6i förordning (EU) 2017/745 och artikel 15.1, 15.2 och 15.6 i förordning (EU) 2017/746.
Föreskrifter om kliniska | Föreskrifter om kliniska |
prövningar | prövningar och prestandastudier |
12 §
Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om den behörighet som
1. krävs för att hålla det samtal | 1. krävs för att hålla det samtal | ||
med försökspersonen som anges i | med försökspersonen som anges i | ||
artikel 63.2 c i förordning (EU) | artikel 63.2 c | i förordning | (EU) |
2017/745, | 2017/745 och | artikel 59.2 c i | |
| förordning (EU) 2017/746, |
| |
2. en person ska ha för att till- | 2. en person ska ha för att till- | ||
handahålla den aktuella sjukvården | handahålla den aktuella sjukvården | ||
under de förhållanden som gäller | under de förhållanden som gäller | ||
för kliniska prövningar i enlighet | för kliniska | prövningar | eller |
| prestandastudier i enlighet | med |
818
med artikel 62.4 j i förordning (EU) | artikel | 62.4 j i | förordning | (EU) | Prop. 2020/21:172 | ||
2017/745, | 2017/745 | och | artikel 58.5 j | i | Bilaga 6 | ||
| förordning (EU) 2017/746, |
|
|
| |||
3. en person ska ha för att få vara prövare. |
|
|
|
|
|
| |
16 § |
|
|
|
|
|
| |
Regeringen eller den myndighet | Regeringen eller den myndighet |
| |||||
som regeringen bestämmer får | som | regeringen | bestämmer | får |
| ||
meddela ytterligare föreskrifter i | meddela ytterligare föreskrifter | i |
| ||||
frågor som rör förordning (EU) | frågor som rör förordning (EU) |
| |||||
2017/745 och denna lag och som | 2017/745, | förordning | (EU) |
| |||
behövs för att skydda människors | 2017/746 och denna lag och som |
| |||||
hälsa och säkerhet. | behövs för att skydda människors |
| |||||
| hälsa och säkerhet. |
|
|
|
17 §
Den dokumentation som avses i kapitel III avsnitt 7 i bilaga IX till förordning (EU) 2017/745 ska hållas tillgänglig för de behöriga myndigheter som utsetts enligt förordningen under den tid som anges i bilagan även om tillverk- aren eller dennes auktoriserade representant försätts i konkurs, går i likvidation eller upphör med sin verksamhet. Tillverkaren eller dennes auktoriserade representant ska i sådana fall anmäla till den myndighet som regeringen bestäm- mer vem som ansvarar för arkive- ringen av handlingarna och var de förvaras.
Den dokumentation som avses i kapitel III avsnitt 7 i bilaga IX till förordning (EU) 2017/745 och kapitel III avsnitt 6 bilaga IX till förordning 2017/746 ska hållas till- gänglig för de behöriga myndig- heter som utsetts enligt respektive förordningar under den tid som anges i bilagorna även om tillverk- aren eller dennes auktoriserade representant försätts i konkurs, går i likvidation eller upphör med sin verksamhet. Tillverkaren eller dennes auktoriserade representant ska i sådana fall anmäla till den myndighet som regeringen bestäm- mer vem som ansvarar för arkiveringen av handlingarna och var de förvaras.
Denna lag träder i kraft den 26 maj 2022.
819
Prop. 2020/21:172
Bilaga 6
1.4Förslag till lag med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordningar om medicintekniska produkter
Härigenom föreskrivs följande.
Inledande bestämmelser
1 § Denna lag kompletterar Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG, i denna lag kallad EU-förordningen.
Enligt artikel 62.3 i EU-förordningen ska vissa kliniska prövningar vara föremål för vetenskaplig och etisk granskning. Lagen innehåller bestämmelser om den etiska granskningen av ansökningar och an- mälningar för att få genomföra en klinisk prövning.
2 § Termer och uttryck i denna lag har samma betydelse som i förordning (EU) 2017/745.
Ytterligare kompletterande bestämmelser om tillstånd att genomföra en klinisk prövning finns i lagen (2020:000) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter.
3 § Den etiska granskningen ska utföras av Etikprövningsmyndigheten.
Etisk granskning av en ansökan om tillstånd till en klinisk prövning
4 § Resultatet av en etisk granskning enligt artiklarna 62.4 b, 75.3 b och
78.10i EU-förordningen ska redovisas i ett yttrande som beslutas av Etikprövningsmyndigheten och lämnas till Läkemedelsverket.
Yttrandet ska innehålla en bedömning av om en ansökan om tillstånd att utföra en klinisk prövning ska beviljas, beviljas på vissa villkor eller avslås.
Om en ansökan avser användning av biologiskt material från försöks- personer ska Etikprövningsmyndigheten i sitt yttrande föreslå vilka krav som ska gälla i fråga om information och samtycke för användning av proverna.
Etisk granskning i vissa fall av ansökan eller anmälan av en klinisk prövning
5 § Resultatet av en etisk granskning av en ansökan enligt artikel 70.7 a i EU-förordningen ska redovisas i ett yttrande som beslutas av Etikprövningsmyndigheten och ställs till sponsorn med kopia till Läkemedelsverket.
Resultatet av en etisk granskning av en anmälan enligt artikel 74.1 i EU- förordningen ska också redovisas i ett yttrande som beslutas av Etikprövningsmyndigheten och ställs till sponsorn med kopia till Läkemedelsverket.
820
Ett beslut i fråga om en klinisk prövning i enlighet med artikel 70.7 a i EU-förordningen ska meddelas senast 40 dagar efter utgången av det valideringsdatum som avses i artikel 70.5 i den EU-förordningen.
Utgångspunkter för etisk granskning och beslutsförhet m.m.
6 § Vad som anges i 7–11 §§ lagen (2003:460) om etikprövning av forsk- ning som avser människor ska ligga till grund för bedömningen vid granskning enligt 4 och 5 §§.
Vid etisk granskning av en ansökan om tillstånd att genomföra en klinisk prövning eller anmälan av en klinisk prövning ska 25–28 §§ lagen om etikprövning av forskning som avser människor tillämpas.
Överklagande
7 § Etikprövningsmyndighetens beslut enligt 5 § får överklagas till Överklagandenämnden för etikprövning av sponsorn om myndigheten har avgjort ärendet och beslutet har gått sponsorn emot. Andra beslut enligt denna lag får inte överklagas.
Denna lag träder i kraft den 26 maj 2020.
Prop. 2020/21:172
Bilaga 6
821
Prop. 2020/21:172
Bilaga 6
1.5Förslag till lag om ändring i lagen (2020:000) med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordningar om medicintekniska produkter
Härigenom föreskrivs att 1, 2 och 4–6 §§ och rubrikerna närmast före 4 och 5 §§ lagen (2020:000) med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordningar om medicintekniska produkter ska ha följande lydelse.
Lydelse enligt avsnitt 1.4 | Föreslagen lydelse |
1 §
Denna lag kompletterar Europa- parlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG, i denna lag kallad EU-förordningen
Enligt artikel 62.3 i EU-förord- ningen ska vissa kliniska prövningar vara föremål för vetenskaplig och etisk granskning. Lagen innehåller bestämmelser om den etiska granskningen av ansök- ningar och anmälningar för att få genomföra en klinisk prövning.
Denna lag kompletterar
1.Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG, och
2.Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/746 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik och om upp- hävande av direktiv 98/79/EG och
kommissionensbeslut 2010/227/EU.
Enligt artikel 62.3 i förordning (EU) 2017/745 och artikel 58.3 i förordning (EU) 2017/746 ska vissa kliniska prövningar och vissa prestandastudier vara föremål för vetenskaplig och etisk granskning. Lagen innehåller bestämmelser om den etiska granskningen av ansök- ningar och anmälningar för att få genomföra en kliniska prövning eller en prestandastudie.
2 §
822 | 1 Senaste lydelse 2020:000. |
Termer och uttryck i denna lag | Termer och uttryck i denna lag | Prop. 2020/21:172 | ||||
har samma betydelse som i | har samma betydelse som i | Bilaga 6 | ||||
förordning (EU) 2017/745. | förordning | (EU) | 2017/745 | och |
| |
| förordning (EU) 2017/746. |
|
| |||
Ytterligare kompletterande be- | Ytterligare |
| kompletterande |
| ||
stämmelser om tillstånd att genom- | bestämmelser | om | tillstånd | att |
| |
föra en klinisk prövning finns i | genomföra | en | klinisk prövning |
| ||
lagen (2020:000) med kom- | eller en prestandastudie finns i |
| ||||
pletterande bestämmelser till EU:s | lagen (2020:000) med kompletter- |
| ||||
förordningar om medicintekniska | ande bestämmelser till EU:s för- |
| ||||
produkter. | ordningar | om | medicintekniska |
| ||
| produkter. |
|
|
|
|
|
Etisk granskning av ansökan om | Etisk granskning av ansökan om |
| ||||
tillstånd till klinisk prövning | tillstånd till en klinisk prövning |
|
eller en prestandastudie
4 §
Resultatet av en etisk granskning enligt artiklarna 62.4 b, 75.3 b och
78.10i EU-förordningen ska redovisas i ett yttrande som beslutas av Etikprövnings- myndigheten och lämnas till Läkemedelsverket.
Resultatet av en etisk granskning enligt artiklarna 62.4 b, 75.3 b och
78.10i förordning (EU) 2017/745 och artiklarna 58.5 b, 71.3 b och
74.10i förordning (EU) 2017/746 ska redovisas i ett yttrande som beslutas av Etikprövningsmyndig- heten och lämnas till Läkemedels- verket.
Yttrandet ska innehålla en be- | Yttrandet ska innehålla en be- |
dömning av om en ansökan om till- | dömning av om en ansökan om |
stånd att utföra en klinisk prövning | tillstånd att utföra en klinisk |
ska beviljas, beviljas på vissa vill- | prövning eller en prestandastudie |
kor eller avslås. | ska beviljas, beviljas på vissa vill- |
| kor eller avslås. |
Om en ansökan avser användning av biologiskt material från försöks- personer ska Etikprövningsmyndigheten i sitt yttrande föreslå vilka krav som ska gälla i fråga om information och samtycke för användning av proverna.
Etisk granskning i vissa fall av ansökan eller anmälan av en klinisk prövning
Etisk granskning i vissa fall av ansökan eller anmälan av en klinisk prövning eller en
prestandastudie
|
|
|
| 5 § |
|
|
|
Resultatet av en etisk granskning | Resultatet av en etisk granskning |
| |||||
av en ansökan enligt artikel 70.7 a i | av en ansökan enligt artikel 70.7 a i |
| |||||
EU-förordningen ska redovisas i ett | förordning (EU) | 2017/745 | eller |
| |||
yttrande | som | beslutas | av | artikel 66.7 a i | förordning | (EU) | 823 |
Prop. 2020/21:172
Bilaga 6
Etikprövningsmyndigheten och ställs till sponsorn med kopia till Läkemedelsverket.
Resultatet av en etisk granskning av en anmälan enligt artikel 74.1 i EU-förordningen ska också redovisas i ett yttrande som be- slutas av Etikprövningsmyndig- heten och ställs till sponsorn med kopia till Läkemedelsverket.
Ett beslut i fråga om en klinisk prövning i enlighet med artikel
70.7a i EU-förordningen ska meddelas senast 40 dagar efter utgången av det valideringsdatum som avses i artikel 70.5 i den EU- förordningen.
2017/746 ska redovisas i ett yttr- ande som beslutas av Etikpröv- ningsmyndigheten och ställs till sponsorn med kopia till Läke- medelsverket.
Resultatet av en etisk granskning av en anmälan enligt artikel 74.1 i förordning (EU) 2017/745 eller artikel 70.1 i förordning (EU) 2017/746 ska också redovisas i ett yttrande som beslutas av Etikprövningsmyndigheten och ställs till sponsorn med kopia till Läkemedelsverket.
Ett beslut i fråga om en klinisk prövning i enlighet med artikel
70.7a i förordning (EU) 2017/745 ska meddelas senast 40 dagar efter utgången av det valideringsdatum som avses i artikel 70.5 i föror- dning (EU) 2017/745. Ett beslut i fråga om en prestandastudie i enlighet med artikel 66.7 a i för- ordning (EU) 2017/746 ska med- delas senast 40 dagar efter utgång- en av det valideringsdatum som avses i artikel 66.5 i förordning (EU) 2017/746.
6 §
Vad som anges i 7–11 §§ lagen (2003:460) om etikprövning av forsk- ning som avser människor ska ligga till grund för bedömningen vid granskning enligt 4 och 5 §§.
Vid etisk granskning av en an- sökan om tillstånd att genomföra en klinisk prövning eller anmälan av en klinisk prövning ska 25–28 §§ lagen om etikprövning av forskning som avser människor tillämpas.
Vid etisk granskning av en an- sökan om tillstånd att genomföra en klinisk prövning eller en prestandastudie eller anmälan av en klinisk prövning eller en pre- standastudie ska 25–28 § lagen om etikprövning av forskning som avser människor tillämpas.
Denna lag träder i kraft den 26 maj 2022.
824
1.6Förslag till lag om ändring i lagen (2018:1273) om ändring i lagen (2002:297) om biobanker i hälso- och sjukvården m.m.
Härigenom föreskrivs att 1 kap. 5 § och rubriken närmast före 1 kap. 5 § i lydelsen enligt lagen (2018:1273) om ändring i lagen (2002:297) om biobanker i hälso- och sjukvården m.m. ska utgå.
Prop. 2020/21:172
Bilaga 6
825
Prop. 2020/21:172
Bilaga 6
1.7Förslag till lag om ändring i lagen (2002:297) om biobanker i hälso- och sjukvården m.m.
Härigenom föreskrivs att det i lagen (2002:297) om biobanker i hälso- och sjukvården m.m. ska införas en ny paragraf, 1 kap. 5 §, och närmast före 1 kap. 5 § en ny rubrik av följande lydelse.
Nuvarande lydelse | Föreslagen lydelse |
1 kap.
Tystnadsplikt i vissa fall
5 §
Den som är eller har varit an- ställd eller uppdragstagare vid en biobank som inrättats i enskild verksamhet får inte obehörigen röja eller utnyttja uppgifter i en an- sökan eller anmälan om klinisk prövning enligt Europaparlament- ets och rådets förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG.
Som obehörigt röjande anses inte att någon fullgör sådan upp- giftsskyldighet som följer av lag eller förordning.
Denna lag träder i kraft den 26 maj 2020.
826
Den som är eller har varit an- ställd eller uppdragstagare vid en biobank som inrättats i enskild verksamhet får inte obehörigen röja eller utnyttja uppgifter i en ansökan eller anmälan om klinisk prövning enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintek- niska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upp- hävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG.1.8Förslag till lag om ändring i lagen (2002:297) om biobanker i hälso- och sjukvården m.m.
Härigenom föreskrivs att 1 kap. 5 § lagen (2002:297) om biobanker i hälso- och sjukvården m.m. ska ha följande lydelse.
Prop. 2020/21:172
Bilaga 6
Lydelse enligt avsnitt 1.7 | Föreslagen lydelse |
1 kap.
5 §
Den som är eller har varit anställd eller uppdragstagare vid en biobank som inrättats i enskild verksamhet får inte obehörigen röja eller utnyttja uppgifter i
1. en ansökan om tillstånd till en klinisk läkemedelsprövning, eller
2. en ansökan eller anmälan om
klinisk prövning enligt Europa- parlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG.
Som obehörigt röjande anses inte att någon fullgör sådan uppgifts- skyldighet som följer av lag eller förordning.
Denna lag träder i kraft den dag som regeringen bestämmer.
1 Senaste lydelse 2020:000. | 827 |
Prop. 2020/21:172 | 1.9 | Förslag till lag om ändring i lagen (2002:297) | |||||
Bilaga 6 |
| om biobanker i hälso- och sjukvården m.m. |
| ||||
|
|
| |||||
| Härigenom föreskrivs att 1 kap. 5 § lagen (2002:297) om biobanker i | ||||||
| hälso- och sjukvården m.m. ska ha följande lydelse. |
| |||||
| Lydelse enligt avsnitt 1.8 |
| Föreslagen lydelse |
| |||
|
|
|
| 1 kap. |
|
| |
|
|
|
| 5 § |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
| |
| Den som är eller har varit anställd | Den som är eller har varit anställd | |||||
| eller uppdragstagare vid en biobank | eller uppdragstagare vid en biobank | |||||
| som inrättats i enskild verksamhet | som inrättats i enskild verksamhet | |||||
| får inte obehörigen röja eller ut- | får inte obehörigen röja eller ut- | |||||
| nyttja uppgifter i |
|
| nyttja uppgifter i |
| ||
| 1. en ansökan om tillstånd till en | 1. en ansökan om tillstånd till en | |||||
| klinisk läkemedelsprövning, eller | klinisk läkemedelsprövning, | |||||
| 2. en ansökan eller anmälan om | 2. en ansökan eller anmälan om | |||||
| klinisk prövning enligt Europa- | klinisk prövning enligt Europa- | |||||
| parlamentets och rådets förordning | parlamentets och rådets förordning | |||||
| (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 | (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 | |||||
| om medicin-tekniska produkter, | om medicintekniska produkter, om | |||||
| om | ändring | av | direktiv | ändring | av direktiv 2001/83/EG, | |
| 2001/83/EG, förordning | (EG) nr | förordning (EG) nr 178/2002 och | ||||
| 178/2002 och förordning (EG) nr | förordning (EG) nr 1223/2009 och | |||||
| 1223/2009 och om upphävande av | om upphävande av rådets direktiv | |||||
| rådets | direktiv | 90/385/EEG och | 90/385/EEG och 93/42/EEG, eller | |||
| 93/42/EEG. |
|
| 3. en ansökan eller anmälan om | |||
|
|
|
|
| prestandastudie enligt | Europa- | |
|
|
|
|
| parlamentets och rådets förordning | ||
|
|
|
|
| (EU) 2017/746 av den 5 april 2017 | ||
|
|
|
|
| om medicintekniska produkter för | ||
|
|
|
|
| in vitro-diagnostik och om | ||
|
|
|
|
| upphävande av direktiv 98/79/EG | ||
|
|
|
|
| och | kommissionens | beslut |
|
|
|
|
| 2010/227/EU. |
|
Som obehörigt röjande anses inte att någon fullgör sådan upp- giftsskyldighet som följer av lag eller förordning.
Denna lag träder i kraft den 26 maj 2022.
828 | 1 Senaste lydelse 2020:000. |
1.10Förslag till lag om ändring i lagen (2018:1092) om ändring i lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor
Härigenom föreskrivs att 24 och 25 §§ i lydelsen enligt lagen (2018:1092) om ändring i lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor ska utgå.
Prop. 2020/21:172
Bilaga 6
829
Prop. 2020/21:172
Bilaga 6
1.11Förslag till lag om ändring i lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor
Härigenom föreskrivs att det i lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor ska införas tre nya paragrafer, 4 a, 24 a och 25 a §§, av följande lydelse.
Nuvarande lydelse | Föreslagen lydelse |
|
| |||
| 4 a § |
|
|
|
|
|
| Lagen ska inte tillämpas på | |||||
| kliniska prövningar enligt Europa- | |||||
| parlamentets och rådets förordning | |||||
| (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 | |||||
| om medicintekniska produkter, om | |||||
| ändring av | direktiv 2001/83/EG, | ||||
| förordning (EG) nr 178/2002 och | |||||
| förordning (EG) nr 1223/2009 och | |||||
| om upphävande av rådets direktiv | |||||
| 90/385/EEG och 93/42/EEG. |
| ||||
| Med undantag från första stycket | |||||
| ska lagen dock tillämpas på sådana | |||||
| studier för klinisk uppföljning efter | |||||
| utsläppandet | på marknaden | som | |||
| inte kräver anmälan enligt artikel | |||||
| 74 i förordning (EU) 2017/745 om | |||||
| de i övrigt omfattas av lagens | |||||
| tillämpningsområde. |
| ||||
| Bestämmelser om etisk granskning | |||||
| av sådana prövningar som avses i | |||||
| första stycket finns i lagen | |||||
| (2020:000) |
| med | kompletterande | ||
| bestämmelser om etisk granskning | |||||
| till | EU:s |
| förordningar | om | |
| medicintekniska produkter. |
| ||||
| 24 a § |
|
|
|
| |
| Etikprövningsmyndigheten | ska | ||||
| också lämna sådana yttranden som | |||||
| anges | i | 4 | och | 5 §§ | lagen |
| (2020:000) |
| med | kompletterande | ||
| bestämmelser om etisk granskning | |||||
| till EU:s förordningar om medicin- | |||||
| tekniska produkter. |
|
| |||
| 25 a § |
|
|
|
| |
| Vid de avdelningar som utför et- | |||||
| isk | granskning | enligt | lagen | ||
830 | (2020:000) |
| med | kompletterande | ||
|
|
|
|
|
|
bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordningar om medicin- tekniska produkter ska minst en av de ledamöter som företräder allmänna intressen representera en eller flera patientorganisationer.
Denna lag träder i kraft den 26 maj 2020.
Prop. 2020/21:172
Bilaga 6
831
Prop. 2020/21:172
Bilaga 6
1.12Förslag till lag om ändring i lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor
Härigenom föreskrivs i lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor
dels att 24 a § ska ha följande lydelse,
dels att det ska införas två nya paragrafer, 4 b och 25 b §§, av följande lydelse.
Nuvarande lydelse | Föreslagen lydelse |
| 4 b § |
| Lagen ska inte tillämpas på |
| kliniska prövningar av human- |
| läkemedel. Bestämmelser om etisk |
| granskning av sådana prövningar |
| finns i lagen (2019:1091) med |
| kompletterande bestämmelser om |
| etisk granskning till EU:s förord- |
| ning om kliniska prövningar av |
| humanläkemedel. |
Lydelse enligt avsnitt 1.11 | Föreslagen lydelse |
24 a §
Etikprövningsmyndigheten ska också lämna sådana yttranden som anges i 4 och 5 §§ lagen (2020:000) med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordningar om medicintekniska produkter.
Etikprövningsmyndigheten ska också lämna sådana yttranden som anges i
–3 § lagen (2018:1091) med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förord- ning om kliniska prövningar av humanläkemedel, och
–4 och 5 §§ lagen (2020:000) med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordningar om medicintekniska produkter.
| Nuvarande lydelse | Föreslagen lydelse |
| |
|
| 25 b § |
| |
|
| Vid de avdelningar som utför et- | ||
|
| isk | granskning | enligt lagen |
|
| (2018:1091) med | kompletterande | |
|
| bestämmelser om etisk granskning | ||
|
| till | EU:s förordning om kliniska | |
832 | 1 Senaste lydelse 2020:000. |
|
|
|
prövningar av humanläkemedel ska minst en av de ledamöter som före- träder allmänna intressen repre- sentera en eller flera patient- organisationer.
Denna lag träder i kraft den dag som regeringen bestämmer.
Prop. 2020/21:172
Bilaga 6
833
Prop. 2020/21:172
Bilaga 6
1.13Förslag till lag om ändring i lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor
Härigenom föreskrivs att 4 a § lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor ska ha följande lydelse.
Lydelse enligt avsnitt 1.11 | Föreslagen lydelse |
4 a §
Lagen ska inte tillämpas på kli- niska prövningar enligt Europa- parlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG.
Med undantag från första stycket ska lagen dock tillämpas på sådana studier för klinisk uppföljning efter utsläppandet på marknaden som inte kräver anmälan enligt artikel 74 i förordning (EU) 2017/745 om de i övrigt omfattas av lagens till- ämpningsområde.
Bestämmelser om etisk gransk- ning av sådana prövningar som avses i första stycket finns i lagen (2020:000) med kompletterande bestämmelser om etisk granskning
Lagen ska inte tillämpas på
1.kliniska prövningar enligt Europaparlamentets och rådets för- ordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG, eller
2.prestandastudier enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/746 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik och om upphävande av direktiv 98/79/EG och kommissionens beslut 2010/227/EU.
Med undantag från första stycket ska lagen dock tillämpas på sådana studier för klinisk uppföljning efter utsläppandet på marknaden som inte kräver anmälan enligt artikel 74 i förordning (EU) 2017/745 och de prestandastudier avseende CE- märkta produkter som inte kräver anmälan enligt artikel 70 i förord- ning (EU) 2017/746, om dessa studier i övrigt omfattas av lagens tillämpningsområde.
Bestämmelser om etisk gransk- ning av sådana prövningar och studier som avses i första stycket finns i lagen (2020:000) med kompletterande bestämmelser om
834 | 1 Senaste lydelse 2020:000. |
till EU:s förordningar om medicin- tekniska produkter.
etisk granskning till EU:s förord- | Prop. 2020/21:172 |
ningar om medicintekniska pro- | Bilaga 6 |
dukter. |
|
Denna lag träder i kraft den 26 maj 2022.
835
Prop. 2020/21:172
Bilaga 6
1.14Förslag till lag om ändring i lagen (2006:496) om blodsäkerhet
Härigenom föreskrivs att 1, 2, 4 och 22 §§ lagen (2006:496) om blodsäkerhet ska ha följande lydelse.
Nuvarande lydelse | Föreslagen lydelse |
1 §
Denna lag innehåller bestäm- melser som syftar till att skydda människors hälsa när blod och blodkomponenter från människor hanteras för att användas vid transfusion eller tillverkning av läkemedel eller medicintekniska produkter.
Denna lag innehåller bestäm- melser som syftar till att skydda människors hälsa när blod och blodkomponenter från människor hanteras för att användas vid trans- fusion eller tillverkning av läke- medel eller produkter som omfattas av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintekniska pro- dukter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG.
Nuvarande lydelse
|
|
|
|
|
| |
| I denna lag används följande beteckningar med nedan angiven | |||||
| betydelse. |
|
|
|
|
|
| Allvarlig avvikande händelse | Händelse | i | samband | med | |
|
| insamling, kontroll, | framställning, | |||
|
| förvaring och distribution av blod | ||||
|
| och blodkomponenter som kan leda | ||||
|
| till döden, | vara | invalidiserande, | ||
|
| medföra betydande | funktionsned- | |||
|
| sättning, medföra behov av sjuk- | ||||
|
| husvård, förlänga sjukhusvård eller | ||||
|
| förlänga det sjukliga tillståndet. | ||||
| Blodcentral | Inrättning där fysisk eller juridisk | ||||
|
| person bedriver blodverksamhet. | ||||
| Blodkomponenter | Erytrocyter | (röda | blodkroppar), | ||
|
| leukocyter | (vita | blodkroppar), | ||
|
| trombocyter | (blodplättar) | och | ||
|
| blodplasma. |
|
|
|
|
836 | 1 Senaste lydelse 2007:1130. |
|
|
|
|
|
2 Senaste lydelse 2007:1130. |
|
|
|
|
|
Blodstamceller | Multipotent stamcell som kan bilda | |||
| alla typer av blodceller. |
| ||
Blodverksamhet | Insamling och kontroll av blod och | |||
| blodkomponenter | avsedda | att | |
| användas vid transfusion, till- | |||
| verkning av läkemedel eller medi- | |||
| cintekniska produkter, eller fram- | |||
| ställning, förvaring och distribution | |||
| av blod | och | blodkomponenter | |
| avsedda | att | användas | vid |
| transfusion |
|
|
|
Föreslagen lydelse
2 §
I denna lag används följande beteckningar med nedan angiven betydelse.
Allvarlig avvikande händelse | Händelse | i | samband | med | ||
| insamling, | kontroll, framställning, | ||||
| förvaring och distribution av blod | |||||
| och blodkomponenter som kan leda | |||||
| till döden, | vara | invalidiserande, | |||
| medföra | betydande | funktions- | |||
| nedsättning, | medföra | behov | av | ||
| sjukhusvård, förlänga sjukhusvård | |||||
| eller förlänga det sjukliga till- | |||||
| ståndet. |
|
|
|
|
|
Blodcentral | Inrättning där fysisk eller juridisk | |||||
| person bedriver blodverksamhet. | |||||
Blodkomponenter | Erytrocyter | (röda | blodkroppar), | |||
| leukocyter | (vita | blodkroppar), | |||
| trombocyter (blodplättar) och blod- | |||||
| plasma. |
|
|
|
|
|
Blodstamceller | Multipotent stamcell som kan bilda | |||||
| alla typer av blodceller. |
|
| |||
Blodverksamhet | Insamling och kontroll av blod och | |||||
| blodkomponenter | avsedda | att | |||
| användas vid transfusion, till- | |||||
| verkning av läkemedel eller pro- | |||||
| dukter som omfattas av förordning | |||||
| (EU) 2017/745, eller framställning, | |||||
| förvaring och distribution av blod | |||||
| och blodkomponenter avsedda att | |||||
| användas vid transfusion. |
| ||||
Nuvarande lydelse | Föreslagen lydelse |
|
|
| ||
| 4 §3 |
|
|
|
|
|
3Senaste lydelse 2015:321.
Prop. 2020/21:172
Bilaga 6
837
Prop. 2020/21:172
Bilaga 6
Vid framställning, förvaring och distribution av blod och blod- komponenter som är avsedda att användas som råvara vid tillverk- ning av läkemedel eller medicintek- niska produkter gäller i stället lagen (1993:584) om medicintekni- ska produkter respektive läke- medelslagen (2015:315).
id framställning, förvaring och distribution av blod och blodkom- ponenter som är avsedda att an- vändas som råvara vid tillverkning av läkemedel eller produkter som omfattas av förordning (EU) 2017/745 gäller i stället läke- medelslagen (2015:315) respektive förordning (EU) 2017/745 och lagen (2020:000) med komp- letterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter.
22 §4
Den som tillhör eller har tillhört | Den som tillhör eller har tillhört |
personal inom enskilt bedriven | personal inom enskilt bedriven |
blodverksamhet som rör insamling | blodverksamhet som rör insamling |
och kontroll av blod och blod- | och kontroll av blod och blod- |
komponenter avsedda att användas | komponenter avsedda att användas |
vid tillverkning av läkemedel eller | vid tillverkning av läkemedel eller |
medicintekniska produkter får inte | sådana produkter som omfattas av |
obehörigen röja vad han eller hon i | förordning (EU) 2017/745 får inte |
verksamheten har fått veta om en | obehörigen röja vad han eller hon i |
enskild givares hälsotillstånd eller | verksamheten har fått veta om en |
andra personliga förhållanden. Som | enskild givares hälsotillstånd eller |
obehörigt röjande anses inte att | andra personliga förhållanden. Som |
någon fullgör sådan uppgifts- | obehörigt röjande anses inte att |
skyldighet som följer av lag eller | någon fullgör sådan uppgifts- |
förordning. | skyldighet som följer av lag eller |
| förordning. |
För det allmännas verksamhet gäller bestämmelserna i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400).
Denna lag träder i kraft den 26 maj 2020.
838 | 4 Senaste lydelse 2009:516. |
1.15Förslag till lag om ändring i lagen (2018:1093) om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400)
Härigenom föreskrivs i fråga om offentlighets- och sekretesslagen (2009:400)
dels att 24 kap. 3 och 3 a §§ i stället för lydelsen enligt lagen (2018:1093) om ändring i den lagen ska ha följande lydelse,
dels att ikraftträdandebestämmelserna till lagen (2018:1093) om ändring i den lagen ska ha följande lydelse.
Prop. 2020/21:172
Bilaga 6
Lydelse enligt SFS 2018:1093 | Föreslagen lydelse |
24kap. 3 §
Sekretess gäller | i verksamhet | Sekretess gäller | i verksamhet | ||||
som består i etikprövning och till- | som består i etikprövning och till- | ||||||
syn enligt lagen (2003:460) om | syn enligt lagen (2003:460) om | ||||||
etikprövning | av | forskning | som | etikprövning | av | forskning | som |
avser människor och i verksamhet | avser människor och i verksamhet | ||||||
enligt lagen | (2018:1091) | med | enligt lagen | (2020:000) | med | ||
kompletterande bestämmelser | om | kompletterande bestämmelser | om | ||||
etisk granskning till EU:s förord- | etisk granskning till EU:s förord- | ||||||
ning om kliniska prövningar av | ningar om medicintekniska pro- | ||||||
humanläkemedel |
|
| dukter |
|
|
|
1.för uppgift om en enskilds personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider men, och
2.för uppgift om en enskilds ekonomiska förhållanden, om det kan antas att den enskilde lider skada om uppgiften röjs.
Sekretessen gäller inte beslut i | Sekretessen gäller inte beslut i |
| |||||||
andra ärenden än sådana som avser | andra ärenden än sådana som avser |
| |||||||
ett yttrande om etisk granskning av | ett yttrande om etisk granskning |
| |||||||
en ansökan om tillstånd att utföra | enligt | 4 § | lagen | med | komple- |
| |||
klinisk läkemedelsprövning. Sekre- | tterande bestämmelser om etisk |
| |||||||
tessen för uppgifter i ett beslut om | granskning till EU:s förordningar |
| |||||||
sådant yttrande upphör att gälla när | om | medicintekniska | produkter. |
| |||||
Läkemedelsverket fattat | beslut i | Sekretessen för uppgifter i ett |
| ||||||
fråga om tillstånd till klinisk läke- | sådant beslut om ett yttrande om |
| |||||||
medelsprövning | enligt 7 kap. 6 § | etisk granskning upphör att gälla |
| ||||||
läkemedelslagen (2015:315), eller | när Läkemedelsverket fattat beslut i |
| |||||||
tillstånd till sådan prövning ska | frågan. Om Läkemedelsverket inte |
| |||||||
anses beviljat enligt artikel 8.6, | fattar något beslut i ett ärende om |
| |||||||
14.11, 19.4, 20.8 eller 23.6 i | väsentlig ändring enligt artikel 75 i |
| |||||||
Europaparlamentets och | rådets | Europaparlamentets | och | rådets |
| ||||
förordning (EU) nr 536/2014 av | förordning (EU) 2017/745 av den |
| |||||||
den 16 april 2014 om kliniska pröv- | 5 april 2017 | om | medicintekniska |
| |||||
ningar av humanläkemedel och om | produkter, om ändring av direktiv |
| |||||||
upphävande | av | direktiv | 2001/83/EG, | förordning | (EG) nr |
| |||
2001/20/EG. |
|
| 178/2002 och förordning (EG) nr | 839 | |||||
|
|
|
|
|
|
|
|
|
Prop. 2020/21:172
Bilaga 6
1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG så upphör sekretessen för Etikprövningsmyndighetens beslut om yttrande vid den tidpunkt som anges i artikel 75.3 och 75.4 i den EU-förordningen.
För uppgift i en allmän handling gäller sekretessen enligt första stycket
1 i högst sjuttio år och enligt första stycket 2 i högst tjugo år.
3 a §
840
Får en myndighet en uppgift som är sekretessreglerad i 3 § första stycket från Etikprövningsmyndig- heten för att bistå i den etiska granskningen av en ansökan om tillstånd att utföra klinisk läke- medelsprövning, blir sekretess- bestämmelsen tillämplig på upp- giften även hos den mottagande myndigheten.
Denna lag träder i kraft den dag som regeringen bestämmer.
Får en myndighet en uppgift som är sekretessreglerad i 3 § första stycket från Etikprövningsmyndig- heten för att bistå i den etiska granskningen av en ansökan eller en anmälan om att genomföra en klinisk prövning, blir sekretess- bestämmelsen tillämplig på upp- giften även hos den mottagande myndigheten.
Denna lag träder i kraft den 26 maj 2020.
1.16Förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400)
Härigenom föreskrivs att det i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) ska införas en ny paragraf, 30 kap. 25 c §, av följande lydelse.
Nuvarande lydelse | Föreslagen lydelse |
30 kap.
25 c §
Sekretessen enligt 23 § hindrar inte att en uppgift lämnas ut till en biobank som inrättats i enskild verksamhet i enlighet med vad som
föreskrivs i förordningen (2020:000) med kompletterande bestämmelser till EU:s förord- ningar om medicintekniska pro- dukter.
Prop. 2020/21:172
Bilaga 6
Denna lag träder i kraft den 26 maj 2020.
841
Prop. 2020/21:172
Bilaga 6
1.17Förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400)
Härigenom föreskrivs att 24 kap. 3 och 3 a §§ offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) ska ha följande lydelse.
Lydelse enligt avsnitt 1.15 |
| Föreslagen lydelse |
|
| ||||
|
|
| 24 kap. |
|
|
|
| |
|
|
| 3 § |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
| |
Sekretess gäller | i verksamhet | Sekretess | gäller | i verksamhet | ||||
som består i etikprövning och till- | som består i etikprövning och till- | |||||||
syn enligt lagen (2003:460) om | syn enligt lagen (2003:460) om | |||||||
etikprövning | av | forskning | som | etikprövning | av | forskning | som | |
avser människor och i verksamhet | avser människor och i verksamhet | |||||||
enligt lagen | (2020:000) | med | enligt lagen | (2018:1091) | med | |||
kompletterande bestämmelser | om | kompletterande | bestämmelser om | |||||
etisk granskning till EU:s förord- | etisk granskning till EU:s förord- | |||||||
ningar om medicintekniska pro- | ning om kliniska prövningar av | |||||||
dukter |
|
|
| humanläkemedel | och | lagen | ||
|
|
|
| (2020:000) | med | kompletterande | ||
|
|
|
| bestämmelser om etisk granskning | ||||
|
|
|
| till EU:s förordningar om medicin- | ||||
|
|
|
| tekniska produkter |
|
|
1.för uppgift om en enskilds personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider men, och
2.för uppgift om en enskilds ekonomiska förhållanden, om det kan antas att den enskilde lider skada om uppgiften röjs.
| Sekretessen gäller inte beslut i | Sekretessen gäller inte beslut i | |||||||
| andra ärenden än sådana som avser | andra ärenden än sådana som avser | |||||||
| ett yttrande om etisk granskning | ett yttrande om etisk granskning av | |||||||
| enligt | 4 § | lagen | med | komp- | en ansökan om tillstånd att utföra | |||
| letterande bestämmelser om etisk | klinisk | läkemedelsprövning. | ||||||
| granskning till EU:s förordningar | Sekretessen för uppgifter i ett | |||||||
| om | medicintekniska | produkter. | sådant beslut om ett yttrande | |||||
| Sekretessen för uppgifter i ett | upphör att gälla när Läkemedels- | |||||||
| sådant beslut om ett yttrande om | verket fattat beslut i fråga om | |||||||
| etisk granskning upphör att gälla | tillstånd till klinisk läkemedels- | |||||||
| när Läkemedelsverket fattat beslut | prövning | enligt | 7 kap. | 7 § | ||||
| i frågan. Om Läkemedelsverket inte | läkemedelslagen (2015:315), eller | |||||||
| fattar något beslut i ett ärende om | tillstånd till sådan prövning ska | |||||||
| väsentlig ändring enligt artikel 75 i | anses beviljat enligt artikel 8.6, | |||||||
| Europaparlamentets | och | rådets | 14.11, 19.4, 20.8 eller 23.6 i | |||||
| förordning (EU) 2017/745 av den | Europaparlamentets | och | rådets | |||||
| 5 april 2017 | om medicintekniska | förordning | (EU) nr | 536/2014 av | ||||
842 | 1 Senaste lydelse 2020:000. |
|
|
|
|
|
|
produkter, om ändring av direktiv | den 16 april 2014 om kliniska pröv- | Prop. 2020/21:172 | |||||
2001/83/EG, förordning (EG) nr | ningar av humanläkemedel och om | Bilaga 6 | |||||
178/2002 och förordning (EG) nr | upphävande | av |
| direktiv |
| ||
1223/2009 och om upphävande av | 2001/20/EG. |
|
|
|
| ||
rådets | direktiv 90/385/EEG och | Sekretessen gäller inte heller be- |
| ||||
93/42/EEG så upphör sekretessen | slut i andra ärenden än sådana som |
| |||||
för | Etikprövningsmyndighetens | avser ett yttrande om etisk gransk- |
| ||||
beslut om yttrande vid den tidpunkt | ning enligt 4 § lagen med kom- |
| |||||
som anges i artikel 75.3 och 75.4 i | pletterande bestämmelser om etisk |
| |||||
den EU-förordningen. | granskning till EU:s förordningar |
| |||||
|
| om | medicintekniska | produkter. |
| ||
|
| Sekretessen för uppgifter i ett |
| ||||
|
| sådant beslut om ett yttrande om |
| ||||
|
| etisk granskning upphör att gälla |
| ||||
|
| när Läkemedelsverket fattat beslut i |
| ||||
|
| frågan. Om Läkemedelsverket inte |
| ||||
|
| fattar något beslut i ett ärende om |
| ||||
|
| väsentlig ändring enligt artikel 75 i |
| ||||
|
| Europaparlamentets | och | rådets |
| ||
|
| förordning (EU) 2017/745 av den |
| ||||
|
| 5 april 2017 om medicintekniska |
| ||||
|
| produkter, om ändring av direktiv |
| ||||
|
| 2001/83/EG, förordning | (EG) nr |
| |||
|
| 178/2002 och förordning (EG) nr |
| ||||
|
| 1223/2009 och om upphävande av |
| ||||
|
| rådets direktiv | 90/385/EEG och |
| |||
|
| 93/42/EEG så upphör sekretessen |
| ||||
|
| för Etikprövningsmyndighetens be- |
| ||||
|
| slut om yttrande vid den tidpunkt |
| ||||
|
| som anges i artikel 75.3 och 75.4 i |
| ||||
|
| den EU-förordningen. |
|
|
| ||
För uppgift i en allmän handling gäller sekretessen enligt första stycket |
| ||||||
1 i högst sjuttio år och enligt första stycket 2 i högst tjugo år. |
|
|
| ||||
| 3 a §2 |
|
|
|
|
| |
Får en myndighet en uppgift som | Får en myndighet en uppgift som |
| |||||
är sekretessreglerad i 3 § första | är | sekretessreglerad | i 3 § första |
| |||
stycket från Etikprövningsmyndig- | stycket från Etikprövningsmyndig- |
| |||||
heten för att bistå i den etiska | heten för att bistå i den etiska |
| |||||
granskningen av en ansökan eller | granskningen av en ansökan eller |
| |||||
en anmälan om att genomföra en | en anmälan om att genomföra en |
| |||||
klinisk prövning, blir sekretess- | klinisk prövning, eller en ansökan |
| |||||
bestämmelsen tillämplig på upp- | om tillstånd att utföra en klinisk |
| |||||
giften även hos den mottagande | läkemedelsprövning blir sekretess- |
| |||||
myndigheten. | bestämmelsen tillämplig på upp- |
| |||||
|
| giften även hos den mottagande |
| ||||
|
| myndigheten. |
|
|
|
| |
2 Senaste lydelse 2020:000. |
|
|
|
|
| 843 |
Prop. 2020/21:172
Bilaga 6
Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer.
844
1.18Förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400)
Härigenom föreskrivs att 24 kap. | 3 och 3 a §§ offentlighets- och |
sekretesslagen (2009:400) ska ha följande lydelse. | |
Lydelse enligt avsnitt 1.17 | Föreslagen lydelse |
24kap. 3 §
Sekretess gäller i verksamhet som består i etikprövning och tillsyn enligt lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor och i verksamhet enligt lagen (2018:1091) med kompletter- ande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om kliniska prövningar av humanläkemedel och lagen (2020:000) med kompletter- ande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordningar om medicintekniska produkter.
1.för uppgift om en enskilds personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider men, och
2.för uppgift om en enskilds ekonomiska förhållanden, om det kan antas att den enskilde lider skada om uppgiften röjs.
Sekretessen gäller inte beslut i andra ärenden än sådana som avser ett yttrande om etisk granskning av en ansökan om tillstånd att utföra klinisk läkemedelsprövning. Sekretessen för uppgifter i ett beslut om sådant ytt- rande upphör att gälla när Läkemedelsverket fattat beslut i fråga om tillstånd till klinisk läkemedelsprövning enligt 7 kap. 7 § läkemedelslagen (2015:315), eller tillstånd till sådan prövning ska anses beviljat enligt artikel 8.6, 14.11, 19.4, 20.8 eller 23.6 i Europaparlament- ets och rådets förordning (EU) nr 536/2014 av den 16 april 2014 om kliniska prövningar av humanläkemedel och om upphävande av direktiv 2001/20/EG.
Prop. 2020/21:172
Bilaga 6
Sekretessen gäller inte heller be- slut i andra ärenden än sådana som avser ett yttrande om etisk gransk- ning enligt 4 § lagen med kom- pletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordningar om medicintekniska produkter. Sekretessen för uppgifter i ett sådant beslut om ett yttrande om etisk granskning upphör att gälla när Läkemedelsverket fattat beslut i frågan. Om Läkemedelsverket inte fattar något beslut i ett ärende om väsentlig ändring enligt artikel 75 i Europaparlamentets och rådets
Sekretessen gäller inte heller beslut i andra ärenden än sådana som avser ett yttrande om etisk granskning enligt 4 § lagen med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förord- ningar om medicintekniska pro- dukter. Sekretessen för uppgifter i ett sådant beslut om ett yttrande om etisk granskning upphör att gälla när Läkemedelsverket fattat beslut i frågan. Om Läkemedelsverket inte fattar något beslut i ett ärende om väsentlig ändring enligt artikel 75 i Europaparlamentets och rådets för-
1 Senaste lydelse 2020:000. | 845 |
Prop. 2020/21:172
Bilaga 6
förordning (EU) 2017/745 av den | ordning | (EU) 2017/745 | av den | ||||
5 april | 2017 om medicintekniska | 5 april | 2017 | om | medicintekniska | ||
produkter, om ändring av direktiv | produkter, om ändring av direktiv | ||||||
2001/83/EG, förordning (EG) nr | 2001/83/EG, | förordning | (EG) nr | ||||
178/2002 och förordning (EG) nr | 178/2002 och förordning (EG) nr | ||||||
1223/2009 och om upphävande av | 1223/2009 och om upphävande av | ||||||
rådets | direktiv 90/385/EEG och | rådets | direktiv 90/385/EEG och | ||||
93/42/EEG så upphör sekretessen | 93/42/EEG eller enligt artikel 71 i | ||||||
för | Etikprövningsmyndighetens | Europaparlamentets | och | rådets | |||
beslut om yttrande vid den tidpunkt | förordning (EU) 2017/746 av den | ||||||
som anges i artikel 75.3 och 75.4 i | 5 april | 2017 | om | medicintekniska | |||
den EU-förordningen. | produkter för in vitro-diagnostik | ||||||
|
| och om upphävande av direktiv | |||||
|
| 98/79/EG och | kommissionens | ||||
|
| beslut | 2010/227/EU | så | upphör | ||
|
| sekretessen | för | Etikprövnings- | |||
|
| myndighetens | beslut | om | yttrande | ||
|
| vid den tidpunkt som anges i artikel | |||||
|
| 75.3 och 75.4 i förordning (EU) | |||||
|
| 2017/745 eller enligt artikel 71.3 | |||||
|
| och 71.4 i förordning (EU) | |||||
|
| 2017/746. |
|
|
|
|
För uppgift i en allmän handling gäller sekretessen enligt första stycket
1 i högst sjuttio år och enligt första stycket 2 i högst tjugo år. 3 a §2
Får en myndighet en uppgift som är sekretessreglerad i 3 § första stycket från Etikprövningsmyndig- heten för att bistå i den etiska granskningen av en ansökan eller en anmälan om att genomföra en klinisk prövning, eller en ansökan om tillstånd att utföra en klinisk läkemedelsprövning blir sekretess- bestämmelsen tillämplig på upp- giften även hos den mottagande myndigheten.
Får en myndighet en uppgift som är sekretessreglerad i 3 § första stycket från Etikprövningsmyndig- heten för att bistå i den etiska granskningen av en ansökan eller en anmälan om att genomföra en klinisk prövning eller en prestandastudie, eller en ansökan om tillstånd att utföra en klinisk läkemedelsprövning blir sekretess- bestämmelsen tillämplig på uppgiften även hos den mottagande myndigheten.
Denna lag träder i kraft den 26 maj 2022.
846 | 2 Senaste lydelse 2020:000. |
1.19Förslag till lag om ändring i lagen (2011:791) om ackreditering och teknisk kontroll
Härigenom föreskrivs att 9 a § lagen (2011:791) om ackreditering och teknisk kontroll ska ha följande lydelse.
Nuvarande lydelse | Föreslagen lydelse |
9 a §
Prop. 2020/21:172
Bilaga 6
Bestämmelserna i 7–9 §§ gäller inte organ för bedömning av över- ensstämmelse som utses och anmäls enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG och Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/746 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik och om upphävande av direktiv 98/79/EG och kommissionens beslut 2010/227/EU.
Bestämmelser om ansvarig myn- dighet för att utse och anmäla org- an enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 och Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/746 finns i lagen (1993:584) om medicintekniska produkter
Bestämmelserna i 7–9 §§ gäller inte organ för bedömning av över- ensstämmelse som utses och anmäls enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG och Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/746 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik och om upphävande av direktiv 98/79/EG och kommissionens beslut 2010/227/EU. Bestämmelser om dessa organ och myndigheter med ansvar för anmälda organ finns i stället i dessa EU- förordningar.
Denna lag träder i kraft den 26 maj 2020.
847
Prop. 2020/21:172
Bilaga 6
1.20Förslag till lag om ändring i läkemedelslagen (2015:315)
Härigenom föreskrivs att 4 kap. 3 § läkemedelslagen (2015:315) ska ha följande lydelse.
Nuvarande lydelse | Föreslagen lydelse |
4kap. 3 §
Om ett läkemedel som omfattas av sjukhusundantag innehåller en medicinteknisk produkt enligt 2 § lagen (1993:584) om medicin- tekniska produkter, ska denna produkt uppfylla de väsentliga krav som avses i föreskrifter som har meddelats med stöd av 6 § samma lag
Om ett läkemedel som omfattas av sjukhusundantag innehåller en produkt som omfattas av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG, ska produkten uppfylla de allmänna krav på säkerhet och prestanda som avses i artikel 5.2 i den förordningen.
Denna lag träder i kraft den 26 maj 2020.
848
1.21Förslag till lag om ändring i lagen (2018:696) om skatt på vissa nikotinhaltiga produkter
Härigenom föreskrivs att 5 § lagen (2018:696) om skatt på vissa nikotinhaltiga produkter ska ha följande lydelse.
Prop. 2020/21:172
Bilaga 6
Nuvarande lydelse | Föreslagen lydelse |
5§
Skatt enligt 3 och 4 §§ tas inte ut för
1.produkter som är klassificerade som narkotika enligt narko- tikastrafflagen (1968:64) eller som hälsofarliga varor enligt lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor,
2. läkemedel som | uppfyller | 2. läkemedel som | uppfyller | ||
kraven för att få säljas enligt 5 kap. | kraven för att få säljas enligt 5 kap. | ||||
1 § | läkemedelslagen | (2015:315) | 1 § | läkemedelslagen | (2015:315) |
eller | medicintekniska | produkter | eller | medicintekniska | produkter |
som får släppas ut på marknaden | och andra produkter som får | ||||
eller tas i bruk i Sverige enligt 9 § | släppas ut på marknaden eller tas i | ||||
lagen (1993:584) om medicin- | bruk i Sverige enligt Europa- | ||||
tekniska produkter, |
| parlamentets och rådets förordning | |||
|
|
| (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 | ||
|
|
| om medicintekniska produkter, om |
ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG, i den ursprungliga lydelsen,
3.produkter som är skattepliktiga enligt lagen (1994:1563) om tobaksskatt, eller
4.produkter som vid klassificering och märkning enligt förordning (EG) nr 1272/2008 tillhör faroklassen akut toxicitet i farokategorierna 1, 2 eller 3.
Denna lag träder i kraft den 26 maj 2020.
849
Prop. 2020/21:172 | 1.22 | Förslag till lag om ändring i lagen (2018:2088) | |
Bilaga 6 |
| om tobak och liknande produkter | |
|
| ||
| Härigenom föreskrivs att 1 kap. 4 § lagen (2018:2088) om tobak och | ||
| liknande produkter ska ha följande lydelse. | ||
| Nuvarande lydelse | Föreslagen lydelse |
1 kap.
4 §
Lagen ska inte tillämpas på produkter som är klassificerade som narkotika enligt narkotikastrafflagen (1968:64) eller som hälsofarliga varor enligt lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor.
I fråga om elektroniska cigaretter | I fråga om elektroniska cigaretter | |||||
och påfyllningsbehållare ska lagen | och påfyllningsbehållare ska lagen | |||||
inte tillämpas på läkemedel eller | inte tillämpas på läkemedel som | |||||
medicintekniska | produkter som | omfattas | av | läkemedelslagen | ||
omfattas | av | läkemedelslagen | (2015:315) eller på medicin- | |||
(2015:315) eller lagen (1993:584) | tekniska | produkter | och andra | |||
om medicintekniska produkter. | produkter som omfattas av Europa- | |||||
|
|
| parlamentets och rådets förordning | |||
|
|
| (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 | |||
|
|
| om medicintekniska produkter, om | |||
|
|
| ändring | av direktiv | 2001/83/EG, | |
|
|
| förordning (EG) nr 178/2002 och |
förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG.
I fråga om elektroniska cigaretter och påfyllningsbehållare gäller även produktsäkerhetslagen (2004:451).
Denna lag träder i kraft den 26 maj 2020.
850
1.23Förslag till den slutliga lydelsen av förordning med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter
Härigenom föreskrivs
1följande.
Prop. 2020/21:172
Bilaga 6
1 kap. Inledande bestämmelser
1 § Denna förordning innehåller bestämmelser som kompletterar
1.Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG)nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG,
2.Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/746 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik och om upphävande av direktiv 98/79/EG och kommissionens beslut 2010/227/EU, och
3.lagen (2020:000) med kompletterande bestämmelser till EU:s för- ordningar om medicintekniska produkter.
2 § Termer och uttryck som används i lagen (2020:000) med komp- letterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska pro- dukter har samma betydelse i denna förordning.
3 § I fråga om införsel av och handel med sprutor och kanyler som kan användas för insprutning i människokroppen finns särskilda bestämmelser.
4 § Frågan ska hänskjutas till Läkemedelsverket, om en myndighet vid sin bedömning av vad som överensstämmer med vetenskap och beprövad erfarenhet inom hälso- och sjukvården anser att det finns anledning att ifrågasätta om en medicinteknisk produkt är i överensstämmelse med kraven och villkoren i förordning (EU) 2017/745 eller förordning (EU) 2017/746.
2 kap. Behöriga myndigheter
1 § Läkemedelsverket är behörig myndighet enligt förordning (EU) 2017/745 och förordning (EU) 2017/746 med undantag för de uppgifter som Inspektionen för vård och omsorg är behörig myndighet för i enlighet med 2 §.
1 I denna promemoria presenteras endast förslag till den slutliga lydelsen av en ny |
|
förordning med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska |
|
produkter. Den slutliga versionen presenteras för att underlätta förståelsen av hur svensk |
|
rätt ska anpassas till EU-förordningarna. I ett första steg kommer förordningen innehålla |
|
anpassningar till MDR. Därefter kommer tillägg att göras i den förordningen för att anpassa | 851 |
den till IVDR. |
Prop. 2020/21:172
Bilaga 6
2 § Inspektionen för vård och omsorg är behörig myndighet
1.för sådana produkter som avses i artikel 5.5 i förordning (EU) 2017/745 och artikel 5.5. i förordning (EU) 2017/746,
2.för sådana implantatkort och sådan information som avses i artikel
18.2 i förordning (EU) 2017/745,
3.i fråga om de krav på lagring och förvaring av den unika produktidentifieringen (UDI) som uppställs på hälso- och sjukvården och hälso- och sjukvårdspersonal, och
4.för de krav på genetisk information, rådgivning och sådant informerat samtycke som avses i artikel 4 i förordning (EU) 2017/746.
3 § Läkemedelsverket är den myndighet med ansvar för anmälda organ som anges i artikel 35 i förordning (EU) 2017/745 och artikel 31 i förordning (EU) 2017/746.
4 § Inspektionen för vård och omsorg är den myndighet som i enlighet med 7 kap. 3 § 2 lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter ska motta information om de produkter som avses i artikel 5.5 i förordning (EU) 2017/745 och artikel 5.5 i förordning (EU) 2017/746.
5 § Läkemedelsverket ska utföra de uppgifter som
1.en medlemsstat får utföra i enlighet med artiklarna 6.4, 33.7, 40.1, 59.2, 60, 72.5, 75, 76, 80, 87.10, 95.6, 95.7, 97 och 98 i förordning (EU) 2017/745 samt och artiklarna 6.4, 36, 54.2, 55, 68.5, 71, 72, 76, 82.10, 90.6, 90.7, 92 och 93 i förordning (EU) 2017/746,
2.en berörd medlemsstat får utföra enligt artiklarna 70 och 78 i förordning (EU) 2017/745 samt artiklarna 66 och 74 i förordning (EU) 2017/746,
3.en samordnade medlemsstat får utföra enligt artiklarna 78 och 80 i förordning (EU) 2017/745 samt 74 och 76 i förordning (EU) 2017/746,
4.en myndighet med ansvar för anmälda organ får utföra enligt förordning (EU) 2017/745 och förordning (EU) 2017/746. Läkemedelsverket ska även vara mottagare för den information som Europeiska kommissionen ska vidarebefordra till eller göra tillgänglig för medlemsstater, berörda medlemsstater, samordnande medlemsstat eller myndighet med ansvar för anmälda organ enligt ovan nämnda förordningar.
3 kap. Märkning, information och dokumentation
| 1 § Den information som avses i artiklarna 18.1, 89.8 och avsnitt 23 i |
| bilaga I till förordning (EU) 2017/745 ska anges på svenska när en produkt |
| tillhandahålls användare eller patient i Sverige, oavsett om den är avsedd |
| för yrkesmässig eller annan användning. Detsamma gäller den information |
| som ska lämnas enligt artikel 84.8 och avsnitt 20 i bilaga I till förordning |
| (EU) 2017/746. Även sammanfattningen av en klinisk prövning enligt |
| punkt 3.1.5 i kapitel II i bilaga XV i förordning (EU) 2017/745 ska anges |
852 | på svenska. |
|
Med undantag från första stycket får den information som ska Prop. 2020/21:172 tillhandahållas på ett implantatkort enligt artikel 18.1 sista stycket i Bilaga 6 förordning (EU) 2017/745 anges på engelska eller svenska.
2 § Den information och dokumentation som anges i artiklarna 10.14,
11.3d, 19.1 och 41 i förordning (EU) 2017/745 och artiklarna 10.13,
11.3d, 17.1 och 37 i förordning (EU) 2017/746 och det intyg som ska utfärdas enligt artikel 56 i förordning (EU) 2017/745 och enligt artikel 51 i förordning (EU) 2017/746 ska vara skrivna på svenska eller engelska.
Den dokumentation som anges i artikel 52.12 i förordning (EU) 2017/745 och artikel 48.12 i förordning (EU) 2017/746 ska vara skriven på svenska eller på ett språk som godkänts av det anmälda organet.
3 § Läkemedelsverket får i enskilda fall besluta om undantag från kraven enligt 1–2 §§. Beslutet får förenas med villkor.
Dokumentation till ansökan om att utses till anmält organ
4 § Ett organ som ansöker om att utses till anmält organ hos Läke- medelsverket får till stöd för sin ansökan åberopa ett ackrediteringsintyg som har utfärdats i enlighet med 5 § lagen (2011:791) om ackreditering och teknisk kontroll.
Förteckning över specialanpassade produkter
5 § En tillverkare av specialanpassade produkter ska på begäran lämna en förteckning till Läkemedelsverket över de specialanpassade produkter som har tillhandahållits i Sverige.
Anmälan om förvaring av dokumentation vid konkurs
6 § Anmälan enligt 2 kap. 4 § och 7 kap. 11 § lagen (2020:000) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter ska lämnas till Läkemedelsverket.
5 kap. Kliniska prövningar och prestandastudier
1 § Läkemedelsverket prövar frågor om tillstånd att genomföra en klinisk prövning eller en prestandastudie och om väsentliga ändringar av sådana prövningar eller studier.
2 § Läkemedelsverket ska skicka ansökan eller anmälan om att genomföra en klinisk prövning eller en prestandastudie till Etikprövnings- myndigheten för yttrande eller beslut. Om det finns skäl ska Läkemedelsverket även skicka ansökan eller anmälan till berörd biobank för yttrande. Biobanken ska skicka sitt yttrande till Läkemedelsverket och till Etikprövningsmyndigheten.
3 § Läkemedelsverket får meddela föreskrifter om undantag från kraven i förordning (EU) 2017/745, lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter och i föreskrifter meddelade i anslutning till den lagen när det gäller en klinisk prövning
853
Prop. 2020/21:172
Bilaga 6
som inte genomförs i något av de syften som anges i artikel 62.1 i förordning (EU) 2017/745.
Läkemedelsverket får i enskilda fall besluta om undantag från sådana krav. Beslut får förenas med särskilda villkor.
4 § Om sponsorn för en klinisk prövning eller prestandastudie inte är etablerad i Europeiska unionen får Läkemedelsverket besluta att denne inte behöver utse en rättslig företrädare utan i stället utse minst en kontaktperson i enlighet med artikel 62.2 i förordning (EU) 2017/745 respektive artikel 58.4 i förordning (EU) 2017/746.
6 kap. Tillsyn
1 § Med undantag av vad som anges i 2 § har Läkemedelsverket tillsyn över efterlevnaden av förordningen (EU) 2017/745, förordningen (EU) 2017/746, lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter och föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen.
2 § Inspektionen för vård och omsorg har tillsyn över efterlevnaden av förordningen (EU) 2017/745, förordningen (EU) 2017/746, lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter och föreskrifter som har meddelats i anslutning till den lagen när det gäller
1.sådana produkter som avses i artikel 5.5 i förordning (EU) 2017/745 och artikel 5.5 i förordning (EU) 2017/746,
2.sådana implantatkort och sådan information som avses i artikel 18.2 i förordning (EU) 2017/745 och som omfattar hälso- och sjukvården och hälso- och sjukvårdspersonal,
3.i fråga om de krav på lagring och förvaring av den unika produktidentifieringen (UDI) som uppställs på hälso- och sjukvården och hälso- och sjukvårdspersonal, och
4.de krav på genetisk information, rådgivning och sådant informerat samtycke som avses i artikel 4 i förordning (EU) 2017/746.
3 § Läkemedelsverket ska minst en gång om året lämna en sådan rapport till kommissionen och samordningsgruppen för medicintekniska produkter som avses i artikel 44.12 i förordning (EU) 2017/745 respektive artikel 40.12 i förordning (EU) 2017/746. Läkemedelsverket ska hålla en sammanfattning av rapporten tillgänglig för allmänheten via det elektron- iska system som avses i artikel 57 i förordningen (EU) 2017/745 respektive artikel 52 i förordningen (EU) 2017/746.
| 4 § Läkemedelsverket ska regelbundet se över sin tillsynsverksamhet |
| och den marknadskontroll som myndigheten utövar och bedöma hur dessa |
| verksamheter fungerar. Denna översyn och dessa bedömningar ska |
| genomföras minst vart fjärde år och resultatet ska meddelas de övriga |
| medlemsstaterna i Europeiska unionen och Europeiska kommissionen. |
| Läkemedelsverket ska hålla en sammanfattning av resultaten tillgänglig |
854 | för allmänheten via det elektroniska system som avses i artikel 100 i |
|
förordningen (EU) 2017/745 respektive artikel 95 i förordningen (EU) | Prop. 2020/21:172 |
2017/746. | Bilaga 6 |
7 kap. Bemyndiganden
1 § Läkemedelsverket får meddela föreskrifter om att krav som följer av eller väsentligen motsvarar kraven enligt förordning (EU) 2017/745, för- ordning (EU) 2017/746 och denna lag ska gälla även för produkter som inte anges i 1 kap. 2 § lagen (2020:000) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter men som i fråga om användningen står nära sådana produkter.
2 § Läkemedelsverket får meddela föreskrifter om skyldighet att registrera uppgifter enligt 7 kap. 11 § lagen (2020:000) med komplett- erande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter.
3 § Läkemedelsverket får meddela föreskrifter om vilka yrkes- kvalifikationer den person ska ha som ger skriftliga anvisningar för utformningen av en specialanpassad produkt i enlighet med artikel 2.3 i förordning (EU) 2017/745.
4 § Läkemedelsverket får meddela föreskrifter om framställning, förvaring och distribution av blod och blodkomponenter avsedda att användas som råvara vid tillverkning av medicintekniska produkter.
5 § Läkemedelsverket får meddela föreskrifter om den medicinska yrkesverksamhet som ska finnas att tillgå när en produkt mot betalning eller kostnadsfritt används i samband med kommersiell verksamhet för att tillhandahålla en diagnostisk eller terapeutisk tjänst som via informationssamhällets tjänster enligt definitionen i artikel 1.1 b i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/1535 av den 9 september 2015 om ett informationsförfarande beträffande tekniska föreskrifter och beträffande föreskrifter för informationssamhällets tjänster (kodifiering) eller genom andra kommunikationsmedel direkt eller via mellanhänder erbjuds till en fysisk eller juridisk person som är etablerad i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet.
6 § Socialstyrelsen får meddela föreskrifter om den information som ska ges till patienten och om den tillgång till rådgivning som ska finnas i fråga om ett genetiskt test i enlighet med artikel 4 i förordning (EU) 2017/746.
7 § Läkemedelsverket får meddela föreskrifter om vilka utbildningar inom juridik, medicin, farmaci, ingenjörsvetenskap eller annan relevant vetenskaplig disciplin som den person som har ansvar för att regelverket följs ska ha i enlighet med artiklarna 15.1, 15.2 och 15.6 i förordningen (EU) 2017/745 och artiklarna 15.1, 15.2 och 15.6 i förordningen (EU) 2017/746.
855
Prop. 2020/21:172
Bilaga 6
8 § Socialstyrelsen får meddela föreskrifter om att hälso- och sjukvården och hälso- och sjukvårdspersonal ska lämna information enligt artikel 18 i förordning (EU) 2017/745 och på vilka sätt den informationen ska lämnas.
9 § Läkemedelsverket får meddela föreskrifter om att information ska lämnas enligt artikel 18 i förordning (EU) 2017/745 och på vilka sätt den informationen ska lämnas i de fall implantat används av hälso- och sjukvårdsinstitutioner men där behandlingen inte är att anse som hälso- och sjukvård eller utförs av hälso- och sjukvårdspersonal.
10 § Socialstyrelsen får meddela föreskrifter om att
1.hälso- och sjukvården ska lagra och förvara den unika produktidentifieringen (UDI) även för andra produkter än implantat i klass III som har levererats till dem, och
2.hälso- och sjukvårdspersonal ska lagra och förvara UDI för produkter som har levererats till dem.
11 § Läkemedelsverket får meddela föreskrifter om att andra aktörer eller inrättningar än de som omfattas av 10 § ska lagra och förvara den unika produktidentifieringen (UDI) för produkter som har levererats till dem.
12 § Läkemedelsverket får meddela föreskrifter om den behörighet som
1.krävs för att hålla det samtal med försökspersonen som anges i artikel 63.2 c i förordning (EU) 2017/745 och artikel 59.2 c i förordning (EU) 2017/746,
2.en person ska ha för att tillhandahålla den aktuella sjukvården under de förhållanden som gäller för kliniska prövningar eller prestandastudier i enlighet med artikel 62.4 j i förordning (EU) 2017/745 och artikel 58.5 j i förordning (EU) 2017/746
3.en person ska ha för att få vara prövare.
13 § Läkemedelsverket får meddela föreskrifter om försäkringar eller andra garantier som avses i 2 kap. 3 § lagen (2020:000) med komp- letterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter.
14 § Läkemedelsverket får meddela föreskrifter om
1.de produkter som avses i artikel 5.5 i förordning (EU) 2017/745 och artikel 5.5 i förordning (EU) 2017/746, och
2.skyldighet för hälso- och sjukvårdsinstitutioner att till den myndighet som anges i 2 kap. 4 § lämna ytterligare information om dessa produkter.
15 § Socialstyrelsen får meddela föreskrifter om användning av produkter i verksamhet som omfattas av hälso- och sjukvårdslagen (2017:30), tandvårdslagen (1985:125), patientsäkerhetslagen (2010:659) och lagen (2020:000) om estetiska kirurgiska ingrepp och estetiska injektionsbehandlingar.
856
16 § | Läkemedelsverket får meddela föreskrifter om sanktionsavgift i | Prop. 2020/21:172 | ||||
enlighet med 5 kap. | 4 § lagen | (2020:000) | med | kompletterande | Bilaga 6 | |
bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter. |
| |||||
Läkemedelsverket beslutar om sanktionsavgifter. Sanktionsavgifter ska |
| |||||
betalas till Läkemedelsmedelsverket. |
|
|
|
| ||
17 § Läkemedelsverket får meddela ytterligare föreskrifter i frågor som |
| |||||
rör lagen (2020:000) med kompletterande bestämmelser till EU:s |
| |||||
förordningar om medicintekniska produkter och EU-förordningarna och |
| |||||
som behövs för att skydda människors hälsa och säkerhet. |
| |||||
18 § Läkemedelsverket får meddela föreskrifter om verkställigheten av |
| |||||
förordning (EU) 2017/745, förordning (EU) 2017/746, lagen (2020:000) |
| |||||
med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om |
| |||||
medicintekniska produkter och denna förordning, med undantag för vad |
| |||||
som följer av 19 §. |
|
|
|
|
| |
19 § | Socialstyrelsen | får meddela | föreskrifter | om | verkställighet av |
|
förordning (EU) 2017/745, förordning (EU) 2017/746, lagen (2020:000) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter och denna förordning såvitt avser sådana produkter och verksamheter som anges i 2 kap. 2 § denna förordning.
857
Prop. 2020/21:172
Bilaga 6
858
1.24Förslag till den slutliga lydelsen av förordning om ändring i offentlighets- och sekretessförordningen (2009:641)
Härigenom föreskrivs
1att bilagan till offentlighets- och sekretessförordningen (2009:641) ska ha följande lydelse.
1.Denna förordning träder i kraft xx yy.
2.Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om begränsningar av sekretessen för uppgifter i tillsynsverksamheten vad gäller anmälda organ som avses i 9 a § första stycket lagen (1993:584) om medicintekniska produkter.
1I denna promemoria presenteras endast förslag till den slutliga lydelsen av ändring i offentlighets- och sekretessförordningen (2009:641). Detta för att underlätta förståelse om hur svensk rätt ska anpassas till EU-förordningarna. Den slutliga versionen kommer att vara resultatet av två ändringar i offentlighets- och sekretessförordningen, först ett ändringsförslag för att anpassa svensk rätt till MDR och därefter ett ändringsförslag för att anpassa svensk rätt till IVDR.
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
| Bilaga2 |
|
| Prop. 2020/21:172 | ||
|
|
|
|
|
| Nuvarande lydelse |
|
|
|
|
|
|
| Bilaga 6 | |||
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
| ||||
|
|
|
|
|
|
|
| ||||||||||
Verksamheten består i |
|
|
| Särskilda begränsningar i |
|
|
| ||||||||||
|
|
|
|
|
|
|
|
| sekretessen |
|
|
|
|
|
|
|
|
33. utredning, | tillståndsgivning | sekretessen | enligt |
| 9 § | första | |||||||||||
och tillsyn enligt läkemedelslagen | stycket 1 gäller inte vid tillsyn över | ||||||||||||||||
(2015:315) eller enligt mot- | produktsäkerheten hos varor som är | ||||||||||||||||
svarande | äldre | bestämmelser, | avsedda för konsumenter eller kan | ||||||||||||||
tillsyn enligt lagen (1993:584) om | antas komma att användas av | ||||||||||||||||
medicintekniska | produkter | eller | konsumenter, | om | intresset | av | |||||||||||
enligt |
| motsvarande |
| äldre | allmän kännedom om förhållande | ||||||||||||
bestämmelser, | tillståndsgivning | som rör risk för skada på person har | |||||||||||||||
och tillsyn enligt lagen (2006:496) | sådan vikt att uppgiften bör lämnas | ||||||||||||||||
om | blodsäkerhet | och | lagen | ut |
|
|
|
|
|
|
|
| |||||
(2008:286) om kvalitets- och |
|
|
|
|
|
|
|
|
| ||||||||
säkerhetsnormer | vid | hantering | av | sekretessen | enligt |
| 9 § | första | |||||||||
mänskliga | vävnader | och | celler, | stycket 1 gäller inte för uppgifter i | |||||||||||||
tillståndsgivning och tillsyn enligt | tillsynsverksamheten |
| vad | gäller | |||||||||||||
lagen (2009:366) om handel med | anmälda organ som avses i 9 a § | ||||||||||||||||
läkemedel eller enligt motsvarande | första stycket lagen (1993:584) om | ||||||||||||||||
äldre | bestämmelser, | tillsyn | enligt | medicintekniska | produkter |
| om | ||||||||||
rådets förordning (EG) nr 953/2003 | intresset av allmän kännedom om | ||||||||||||||||
av den 26 maj 2003 om | förhållande | som | rör |
| människors | ||||||||||||
förhindrande av att handeln med | hälsa, miljön eller redligheten i | ||||||||||||||||
vissa viktiga mediciner avleds till | handeln | eller | ett | liknande | |||||||||||||
Europeiska | unionen, | tillsyn | enligt | allmänintresse har sådan vikt att de | |||||||||||||
Europaparlamentets | och | rådets | bör lämnas ut |
|
|
|
|
|
|
| |||||||
förordning (EG) nr 726/2004 av |
|
|
|
|
|
|
|
|
| ||||||||
den 31 mars 2004 om inrättande av | sekretessen | enligt |
| 9 § | första | ||||||||||||
gemenskapsförfaranden |
|
| för | stycket 1 gäller inte heller för | |||||||||||||
godkännande av och tillsyn över | uppgifter som | ska offentliggöras | |||||||||||||||
humanläkemedel | och | veterinär- | enligt | 4 c § |
| förordningen | |||||||||||
medicinska | läkemedel | samt | om | (2007:1205) med | instruktion | för | |||||||||||
inrättande |
| av | en |
| europeisk | Läkemedelsverket |
|
|
|
|
|
| |||||
läkemedelsmyndighet | eller | enligt |
|
|
|
|
|
|
|
|
| ||||||
motsvarande | äldre bestämmelser, |
|
|
|
|
|
|
|
|
| |||||||
tillsyn | enligt | Europaparlamentets |
|
|
|
|
|
|
|
|
| ||||||
och rådets förordning (EG) nr |
|
|
|
|
|
|
|
|
| ||||||||
816/2006 av den 17 maj 2006 om |
|
|
|
|
|
|
|
|
| ||||||||
tvångslicensiering av patent för till- |
|
|
|
|
|
|
|
|
| ||||||||
verkning av | läkemedelsprodukter |
|
|
|
|
|
|
|
|
| |||||||
för export till länder med |
|
|
|
|
|
|
|
|
| ||||||||
folkhälsoproblem | samt | tillsyn |
|
|
|
|
|
|
|
|
| ||||||
enligt | Europaparlamentets |
| och |
|
|
|
|
|
|
|
|
| |||||
rådets | förordning |
| (EG) | nr |
|
|
|
|
|
|
|
|
| ||||
2 Senaste lydelse 2019:257. |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
| 859 |
Prop. 2020/21:172 | 1901/2006 | av | den | 12 | december |
|
|
|
|
|
|
| |||||
Bilaga 6 | 2006 om läkemedel för pediatrisk |
|
|
|
|
|
|
| |||||||||
| användning och om ändring av |
|
|
|
|
|
|
| |||||||||
| förordning | (EEG) | nr | 1768/92, |
|
|
|
|
|
|
| ||||||
| direktiv | 2001/20/EG, | direktiv |
|
|
|
|
|
|
| |||||||
| 2001/83/EG och förordning (EG) |
|
|
|
|
|
|
| |||||||||
| nr 726/2004, |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
| |||
|
|
|
|
|
|
|
| Föreslagen lydelse |
|
|
|
|
| ||||
|
|
|
|
|
|
|
|
| |||||||||
| Verksamheten består i |
|
|
| Särskilda begränsningar i |
|
|
| |||||||||
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
| sekretessen |
|
|
|
|
| |
| 33. utredning, tillståndsgivning och | sekretessen | enligt | 9 § | första | ||||||||||||
| tillsyn |
| enligt |
| läkemedelslagen | stycket 1 gäller inte för uppgifter i | |||||||||||
| (2015:315) eller enligt mot- | tillsynsverksamheten över produkt- | |||||||||||||||
| svarande | äldre |
| bestämmelser, | säkerheten hos varor som är | ||||||||||||
| tillsyn enligt lagen (1993:584) om | avsedda för konsumenter eller kan | |||||||||||||||
| medicintekniska | produkter |
| eller | antas komma att användas av | ||||||||||||
| enligt motsvarande äldre bestäm- | konsumenter eller för uppgifter i | |||||||||||||||
| melser, tillståndsgivning och tillsyn | verksamheten | med | utredning, | |||||||||||||
| enligt |
| lagen | (2006:496) |
| om | tillståndsgivning och | tillsyn | som | ||||||||
| blodsäkerhet och lagen (2008:286) | avser | kliniska | prövningar |
| och | |||||||||||
| om kvalitets- och säkerhetsnormer | prestandastudier, om intresset av | |||||||||||||||
| vid | hantering | av | mänskliga | allmän kännedom om förhållande | ||||||||||||
| vävnader och celler, tillstånds- | som rör risk för skada på person har | |||||||||||||||
| givning och tillsyn enligt lagen | sådan vikt att uppgiften bör lämnas | |||||||||||||||
| (2009:366) | om |
| handel |
| med | ut |
|
|
|
|
|
| ||||
| läkemedel eller enligt motsvarande |
|
|
|
|
|
|
| |||||||||
| äldre | bestämmelser, | tillsyn | enligt | sekretessen | enligt | 9 § | första | |||||||||
| rådets förordning (EG) nr 953/2003 | stycket 1 gäller inte för uppgifter i | |||||||||||||||
| av den 26 maj 2003 om förhind- | tillsynsverksamheten |
|
|
| av | |||||||||||
| rande av att handeln med vissa | Europaparlamentets | och | rådets | |||||||||||||
| viktiga | mediciner | avleds |
| till | förordning (EU) 2017/745 av den | |||||||||||
| Europeiska | unionen, tillsyn | enligt | 5 april | 2017 om medicintekniska | ||||||||||||
| Europaparlamentets | och rådets | produkter, om ändring av direktiv | ||||||||||||||
| förordning (EG) nr 726/2004 av | 2001/83/EG, förordning | (EG) | nr | |||||||||||||
| den 31 mars 2004 om inrättande av | 178/2002 och förordning (EG) nr | |||||||||||||||
| gemenskapsförfaranden | för |
| god- | 1223/2009 och om upphävande av | ||||||||||||
| kännande av och tillsyn över | rådets | direktiv | 90/385/EEG | och | ||||||||||||
| humanläkemedel | och | veterinär- | 93/42/EEG och av Europa- | |||||||||||||
| medicinska | läkemedel | samt | om | parlamentets och rådets förordning | ||||||||||||
| inrättande av en europeisk läke- | (EU) 2017/746 av den 5 april 2017 | |||||||||||||||
| medelsmyndighet |
| eller | enligt | om medicintekniska produkter för | ||||||||||||
| motsvarande äldre | bestämmelser, | in vitro-diagnostik och om upphäv- | ||||||||||||||
| tillsyn |
| enligt | Europaparlamentets | ande av direktiv 98/79/EG och | ||||||||||||
| och rådets förordning (EG) nr | kommissionens |
|
| beslut | ||||||||||||
| 816/2006 av den 17 maj 2006 om | 2010/227/EU | om | intresset | av | ||||||||||||
| tvångslicensiering | av | patent | för | allmän kännedom om förhållande | ||||||||||||
| tillverkning | av | läkemedelspro- | som rör människors hälsa, miljön |
860
dukter för export till länder med folkhälsoproblem, tillsyn enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1901/2006 av den 12 december 2006 om läkemedel för pediatrisk använd- ning och om ändring av förordning (EEG) nr 1768/92, direktiv 2001/20/EG, direktiv 2001/83/EG och förordning (EG) nr 726/2004, utredning, tillståndsgivning och tillsyn enligt lagen (2020:000) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicin- tekniska produkter, utredning, tillståndsgivning och tillsyn enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG, samt utredning, till- ståndsgivning och tillsyn enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/746 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik och om upphävande av direktiv 98/79/EG och kommissionens beslut 2010/227/EU.
eller redligheten i handeln eller ett | Prop. 2020/21:172 |
liknande allmänintresse har sådan | Bilaga 6 |
vikt att de bör lämnas ut |
|
sekretessen enligt 9 § första stycket |
|
1 gäller inte heller för uppgifter |
|
som ska offentliggöras enligt 4 c § |
|
förordningen (2007:1205) med |
|
instruktion för Läkemedelsverket |
|
861
Prop. 2020/21:172 | Förteckning över remissinstanserna |
| ||
Bilaga 7 |
|
|
|
|
| Remissynpunkter har lämnats av Apotekarsocieteten, Biobank Sverige, | |||
| Domstolsverket, E-hälsomyndigheten, Ekonomistyrningsverket, Etik- | |||
| prövningsmyndighetens, Folkhälsomyndigheten, Forskningsrådet för | |||
| hälsa, arbetsliv och välfärd, Förvaltningsrätten i Uppsala, Genteknik- | |||
| nämnden, Göteborgs universitet, Inspektionen för vård och omsorg, | |||
| Institutet för språk och folkminnen, Integritetsskyddsmyndigheten | |||
| (tidigare Datainspektionen), Justitiekanslern, Kammarrätten i Stockholm, | |||
| Karolinska institutet, Kemikalieinspektionen, Kommerskollegium, Kon- | |||
| sumentverket, | Kronofogdemyndigheten, | Linköpings | universitet, |
Livsmedelsverket, Lunds universitet, Läkemedelsförsäkringen (LFF Service AB), Läkemedelsindustriföreningen (LIF), Läkemedelsverket, Naturvårdsverket, Norrlands universitetssjukhus Umeå, Polismyndig- heten, Region Gävleborg, Region Jämtland Härjedalen, Region Kalmar län, Region Skåne, Region Stockholm, Region Uppsala, Region Värm- land, Region Västerbotten, Region Västernorrland, Region Västmanland, Region Örebro län, Region Östergötland, Riksarkivet, Rättsmedicinal- verket, Sahlgrenska universitetssjukhuset, Socialstyrelsen, Solna tingsrätt, SPF Seniorerna, Statens medicinsk-etiska råd (SMER), Strålsäkerhets- myndigheten (SSM), Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll (Swedac), Svea hovrätt, Swedish Medtech, Svensk Förening för Estetisk Plastikkirurgi (SFEP), Svensk Förening för Vårdhygien (SFVH), Svenska Journalistförbundet, Sveriges Kommuner och Regioner (SKR), Sveriges Tandläkarförbund, Tandvårds- och läkemedelsförmånsverket (TLV), TU Medier i Sverige, Umeå universitet, Uppsala universitet, Vetenskapsrådet, Vinnova, Västra Götalandsregionen, Åklagarmyndigheten, Överklag- andenämnden för etikprövning.
Dentallaboratoriernas Riksförening, Funktionsrätt Sverige, Förbundet för Sveriges Arbetsterapeuter, Intertek, Regelrådet, Region Gotland, Region Halland, Region Kronoberg, Region Norrbotten, Regionalt bio- bankscentrum (RBC) i Uppsala Örebro sjukvårdsregion, Regionalt bio- bankscentrum Norra, Regionalt biobankscentrum Sydöstra, Regionalt bio- bankscentrum, Södra sjukvårdsregionen, Stockholms överförmyndar- nämnd, Riksdagens ombudsmän, Riksförbundet Frivilliga samhälls- arbetare, RISE, Rådet för estetiska behandlingar i Sverige (REBS), Sweden Bio, Swedish Labtech, Statens beredning för medicinsk och social utvärdering (SBU), Svensk Försäkring, Svensk sjuksköterskeförening, Svenska läkaresällskapet, Svenskt Näringsliv, Sveriges Apoteksförening, Sveriges Television och Teknikföretagen har avstått från att lämna synpunkter på förslagen i utkastet eller har inte svarat på remissen.
862
Prop. 2020/21:172
Bilaga 8
L 130/18 | SV |
| Europeiska unionens officiella tidning | 24.4.2020 |
|
|
|
|
|
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) 2020/561
av den 23 april 2020
om ändring av förordning (EU) 2017/745 om medicintekniska produkter vad gäller
tillämpningsdatum för vissa bestämmelser
(Text av betydelse för EES)
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 114 och 168.4 c,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
efter att ha hört Europeiska ekonomiska och sociala kommittén,
efter att ha hört Regionkommittén,
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (1), och
av följande skäl:
(1)Genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 (2) fastställs ett nytt regelverk för att säkerställa att den inre marknaden för de medicintekniska produkter som omfattas av den förordningen fungerar smidigt, med utgångspunkt i en hög hälsoskyddsnivå för patienter och användare och med beaktande av små och medelstora företag som är verksamma inom denna sektor. För att undanröja vanliga betänkligheter när det gäller medicintekniska produkters säkerhet ställs det i förordning (EU) 2017/745 också höga kvalitets- och säkerhetskrav på sådana produkter. Förordning (EU) 2017/745 stärker dessutom avsevärt de viktigaste delarna av den befintliga regleringen i rådets direktiv 90/385/EEG (3) och 93/42/EEG (4), t.ex. övervakning av anmälda organ, förfaranden för bedömning av överensstämmelse, kliniska prövningar och klinisk utvärdering, säkerhetsövervakning och marknadskontroll, och för att förbättra hälsa och säkerhet införs bestämmelser som säkerställer öppenhet och spårbarhet beträffande medicintekniska produkter.
(2)Covid-19-utbrottet och den därmed förknippade folkhälsokrisen är en utmaning utan motstycke för medlemsstaterna och utgör en enorm börda för nationella myndigheter, hälso- och sjukvårdsinstitutioner, unionsmedborgare och ekonomiska aktörer. Folkhälsokrisen har lett till extraordinära omständigheter som ställer krav på betydande ytterligare resurser, liksom ökad tillgång till ytterst viktiga medicintekniska produkter, som inte rimligen kunde ha förutsetts när förordning (EU) 2017/745 antogs. Dessa extraordinära omständigheter har betydande konsekvenser för olika områden som omfattas av förordning (EU) 2017/745, t.ex. utseendet av anmälda organ, det arbete som de organen utför samt utsläppandet på marknaden och tillhandahållandet på marknaden av medicintekniska produkter i unionen.
(3)Medicintekniska produkter, t.ex. handskar, operationsmunskydd, intensivvårdsutrustning och annan medicinsk utrustning, spelar med anledning av covid-19-utbrottet och den därmed förknippade folkhälsokrisen en avgörande roll för att säkerställa unionsmedborgarnas hälsa och säkerhet och för att medlemsstaterna snabbt ska kunna ge nödvändig medicinsk behandling till de patienter som är i akut behov av sådan behandling.
(4)Med tanke på att omfattningen av de nuvarande utmaningarna saknar motstycke och med hänsyn till att förordning (EU) 2017/745 är komplex är det mycket sannolikt att medlemsstaterna, hälso- och sjukvårdsinstitutionerna, de ekonomiska aktörerna och andra berörda parter inte kommer att vara i stånd att genomföra och tillämpa den förordningen på ett korrekt sätt från och med den 26 maj 2020 som föreskrivs däri.
(1) | Europaparlamentets ståndpunkt av den 17 april 2020 (ännu inte offentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 22 april 2020. |
(2) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter, om ändring av direktiv |
| 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG |
(3) | och 93/42/EEG (EUT L 117, 5.5.2017, s. 1). |
Rådets direktiv 90/385/EEG av den 20 juni 1990 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om aktiva medicintekniska | |
| produkter för implantation (EGT L 189, 20.7.1990, s. 17). |
(4) | Rådets direktiv 93/42/EEG av den 14 juni 1993 om medicintekniska produkter (EGT L 169, 12.7.1993, s. 1). |
863
Prop. 2020/21:172
Bilaga 8
24.4.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 130/19 |
|
|
|
|
(5)För att säkerställa att den inre marknaden fungerar smidigt och en hög skyddsnivå för folkhälsa och patientsäkerhet, skapa rättslig säkerhet och undvika eventuella marknadsstörningar är det nödvändigt att senarelägga tillämpningen av vissa bestämmelser i förordning (EU) 2017/745. Med beaktande av covid-19-utbrottet och den därmed förknippade folkhälsokrisen, den epidemiologiska utvecklingen samt de ytterligare resurser som medlemsstaterna, hälso- och sjukvårdsinstitutionerna, de ekonomiska aktörerna och andra berörda parter har behov av, är det lämpligt att senarelägga tillämpningen av dessa bestämmelser i förordning (EU) 2017/745 med ett år.
(6)Tillämpningen bör senareläggas när det gäller de bestämmelser i förordning (EU) 2017/745 som annars skulle börja tillämpas från och med den 26 maj 2020. För att säkerställa kontinuerlig tillgång till medicintekniska produkter på unionsmarknaden, däribland medicintekniska produkter som är ytterst viktiga med anledning av covid-19-utbrottet och den därmed förknippade folkhälsokrisen, är det också nödvändigt att anpassa vissa övergångsbestämmelser i förordning (EU) 2017/745 som i annat fall inte längre skulle tillämpas.
(7)Såväl direktiven 90/385/EEG och 93/42/EEG som förordning (EU) 2017/745 ger de nationella behöriga myndigheterna befogenhet att på en vederbörligen motiverad begäran tillåta att medicintekniska produkter släpps ut på marknaden trots att det tillämpliga förfarandet för bedömning av överensstämmelse inte har genomförts, om användningen av produkten skyddar hälsa eller är befogad av skäl som rör folkhälsan eller patienters säkerhet eller hälsa (nationellt undantag). Förordning (EU) 2017/745 gör det också möjligt för kommissionen att i undantagsfall besluta att ett nationellt undantag under en begränsad tid ska gälla på hela unionens territorium (unionstäckande undantag). Med beaktande av covid-19-utbrottet och den därmed förknippade folkhälsokrisen bör kommissionen som svar på nationella undantag kunna anta unionstäckande undantag för att på ett effektivt sätt hantera eventuella brister i hela unionen på ytterst viktiga medicintekniska produkter. Av den anledningen är det lämpligt att den berörda bestämmelsen i förordning (EU) 2017/745 tillämpas så snart som möjligt, och de motsvarande bestämmelserna i direktiven 90/385/EEG och 93/42/EEG upphör att gälla från och med den dagen. Med hänsyn till att kommissionen under en övergångsperiod ska ges möjlighet att anta unionstäckande undantag i samband med nationella undantag från direktiven 90/385/EEG och 93/42/EEG, måste vissa ändringar göras av de berörda bestämmelserna i förordning (EU) 2017/745.
(8)För att täcka eventuella nationella undantag som medlemsstater med anledning av covid-19-utbrottet beviljat i enlighet med direktiv 90/385/EEG eller 93/42/EEG före den här förordningens ikraftträdande, måste medlemsstaterna ges möjlighet att anmäla dessa nationella undantag och kommissionen ges möjlighet att besluta att de ska gälla på hela unionens territorium.
(9)För att säkerställa ett kontinuerligt fungerande och effektivt regelverk för medicintekniska produkter är det
nödvändigt att senarelägga tillämpningen av den bestämmelse som upphäver direktiven 90/385/EEG och 93/42/EEG.
(10)Eftersom målen för denna förordning, nämligen att senarelägga tillämpningen av vissa bestämmelser i förordning (EU) 2017/745 och göra det möjligt att låta nationella undantag som beviljats enligt direktiv 90/385/EEG eller 93/42/EEG gälla på hela unionens territorium, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare, på grund av deras omfattning och verkningar, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget). I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.
(11)Den här förordningen antas under exceptionella omständigheter till följd av covid-19-utbrottet och den därmed förknippade folkhälsokrisen. För att ändringen av förordning (EU) 2017/745 vad gäller tillämpningsdatum för vissa bestämmelser ska få avsedd verkan måste den här förordningen träda i kraft före den 26 maj 2020. Därför har det ansetts lämpligt att föreskriva ett undantag från den åttaveckorsperiod som avses i artikel 4 i protokoll nr 1 om de nationella parlamentens roll i Europeiska unionen, fogat till EU-fördraget, fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen.
(12)Mot bakgrund av att det är absolut nödvändigt att omedelbart lösa den folkhälsokris som är förknippad med covid-19-utbrottet bör denna förordning av brådskande skäl träda i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.
864
Prop. 2020/21:172
Bilaga 8
L 130/20 | SV |
| Europeiska unionens officiella tidning | 24.4.2020 |
|
|
|
|
|
(13)Förordning (EU) 2017/745 bör därför ändras i enlighet med detta.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Förordning (EU) 2017/745 ska ändras på följande sätt:
1.I artikel 1.2 ska andra stycket ändras på följande sätt:
a)I första meningen ska datumet ”den 26 maj 2020” ersättas med ”den 26 maj 2021”.
b)I andra meningen ska datumet ”den 26 maj 2020” ersättas med ”den 26 maj 2021”.
2.Artikel 17 ska ändras på följande sätt:
a)Punkt 5 ska ändras på följande sätt:
i)I första meningen ska datumet ”den 26 maj 2020” ersättas med ”den 26 maj 2021”.
ii)I tredje meningen ska datumet ”den 26 maj 2020” ersättas med ”den 26 maj 2021”.
b)I punkt 6 ska datumet ”den 26 maj 2020” ersättas med ”den 26 maj 2021”.
3.I artikel 34.1 ska datumet ”den 25 mars 2020” ersättas med ”den 25 mars 2021”.
4.Artikel 59 ska ändras på följande sätt:
a)Punkt 1 ska ersättas med följande:
”1. Genom undantag från artikel 52 i denna förordning eller, från och med den 24 april 2020 till och med den 25 maj 2021, genom undantag från artikel 9.1 och 9.2 i direktiv 90/385/EEG eller från artikel 11.1–11.6 i direktiv 93/42/EEG, får en behörig myndighet på en vederbörligen motiverad begäran tillåta att en specifik produkt släpps ut på marknaden eller tas i bruk på den berörda medlemsstatens territorium, trots att de förfaranden som avses i de artiklarna inte har genomförts, om användningen av produkten är befogad av skäl som rör folkhälsan eller patienters säkerhet eller hälsa.”
b)I punkt 2 ska följande stycke läggas till:
”Medlemsstaten får underrätta kommissionen och de andra medlemsstaterna om ett godkännande som beviljats i enlighet med artikel 9.9 i direktiv 90/385/EEG eller artikel 11.13 i direktiv 93/42/EEG före den 24 april 2020.”
c)I punkt 3 ska första stycket ersättas med följande:
”Efter en underrättelse enligt punkt 2 i denna artikel får kommissionen i undantagsfall som rör folkhälsan eller patienters säkerhet eller hälsa genom genomförandeakter besluta att giltigheten för ett godkännande som en medlemsstat beviljat i enlighet med punkt 1 i denna artikel eller, när godkännandet beviljats före den 24 april 2020, i enlighet med artikel 9.9 i direktiv 90/385/EEG eller artikel 11.13 i direktiv 93/42/EEG under en begränsad tid ska gälla på hela unionens territorium och fastställa villkoren för att släppa ut produkten på marknaden eller ta den i bruk. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 114.3.”
5.I artikel 113 ska datumet ”den 25 februari 2020” ersättas med ”den 25 februari 2021”.
6.Artikel 120 ska ändras på följande sätt:
a)I punkt 1 ska datumet ”den 26 maj 2020” ersättas med ”den 26 maj 2021”.
b)I punkt 3 ska det första stycket ersättas med följande:
”3. Med avvikelse från artikel 5 i denna förordning får en produkt som är en produkt i klass I enligt direktiv 93/42/EEG, för vilken försäkran om överensstämmelse upprättats före den 26 maj 2021 och för vilken förfarandet för bedömning av överensstämmelse enligt denna förordning kräver medverkan av ett anmält organ, eller som har ett intyg som utfärdats i enlighet med direktiv 90/385/EEG eller direktiv 93/42/EEG och som är giltigt i enlighet med punkt 2 i den här artikeln, släppas ut på marknaden eller tas i bruk till och med den 26 maj 2024 under förutsättning att den, från och med den 26 maj 2021, fortsätter att uppfylla kraven i något av de direktiven, och under förutsättning att det inte har gjorts några väsentliga ändringar i produktens konstruktion och avsedda ändamål. Kraven i denna förordning med avseende på övervakning av produkter som släppts ut på marknaden, marknadskontroll, säkerhetsövervakning, registrering av ekonomiska aktörer och av produkter ska dock tillämpas i stället för de motsvarande kraven i de direktiven.”
865
Prop. 2020/21:172
Bilaga 8
24.4.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 130/21 |
|
|
|
|
c)Punkt 4 ska ersättas med följande:
”4. Produkter som lagligen släppts ut på marknaden enligt direktiven 90/385/EEG och 93/42/EEG före den 26 maj 2021, och produkter som släppts ut på marknaden från och med den 26 maj 2021 enligt punkt 3 i denna artikel, får fortsätta att tillhandahållas på marknaden eller tas i bruk till och med den 26 maj 2025.”
d)I punkt 5 ska datumet ”den 26 maj 2020” ersättas med ”den 26 maj 2021”.
e)Punkt 6 ska ersättas med följande:
”6. Med avvikelse från direktiven 90/385/EEG och 93/42/EEG får organ för bedömning av överensstämmelse som uppfyller kraven i denna förordning utses och anmälas före den 26 maj 2021. De anmälda organ som utses och anmäls i enlighet med denna förordning får tillämpa de förfaranden för bedömning av överensstämmelse som anges i denna förordning och utfärda intyg i enlighet med denna förordning före den 26 maj 2021.”
f)Punkt 10 ska ersättas med följande:
”10. Produkter som omfattas av tillämpningsområdet för denna förordning i enlighet med artikel 1.6 g och som i enlighet med gällande bestämmelser i medlemsstaterna lagligen har släppts ut på marknaden eller tagits i bruk före den 26 maj 2021 får även i fortsättningen släppas ut på marknaden och tas i bruk i de berörda medlemsstaterna.”
g)Punkt 11 ska ändras på följande sätt:
i)I första meningen ska datumet ”den 26 maj 2020” ersättas med ”den 26 maj 2021”.
ii)I andra meningen ska datumet ”den 26 maj 2020” ersättas med ”den 26 maj 2021”.
7.I artikel 122 ska första stycket ändras på följande sätt:
a)I inledningen ska datumet ”den 26 maj 2020” ersättas med ”den 26 maj 2021”.
b)Följande strecksats ska läggas till:
”— | artikel 9.9 i direktiv 90/385/EEG och artikel 11.13 i direktiv 93/42/EEG som ska upphöra att gälla med |
| verkan från och med den 24 april 2020.” |
8.Artikel 123 ska ändras på följande sätt:
a)I punkt 2 ska datumet ”den 26 maj 2020” ersättas med ”den 26 maj 2021”.
b)Punkt 3 ska ändras på följande sätt:
i)I led a ska datumet ”den 26 maj 2020” ersättas med ”den 26 maj 2021”.
ii)I första meningen i led d ska datumet ”den 26 maj 2020” ersättas med ”den 26 maj 2021”.
iii)Led g ska ersättas med följande:
”g) För produkter som går att återanvända och ska förses med UDI-bäraren på själva produkten ska artikel 27.4 tillämpas på
i)implantat och produkter i klass III från och med den 26 maj 2023,
ii)produkter i klass IIa och klass IIb från och med den 26 maj 2025,
iii)produkter i klass I från och med den 26 maj 2027.”
866
Prop. 2020/21:172
Bilaga 8
L 130/22 | SV |
| Europeiska unionens officiella tidning | 24.4.2020 |
|
|
|
|
|
iv)Följande led ska läggas till:
”j) Artikel 59 ska tillämpas från och med den 24 april 2020.”
9.I bilaga IX avsnitt 5.1 led h ska datumet ”den 26 maj 2020” ersättas med ”den 26 maj 2021”.
Artikel 2
Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 23 april 2020. |
| |
På Europaparlamentets vägnar | På rådets vägnar | |
D.M. SASSOLI | G. GRLIĆ RADMAN | |
Ordförande | Ordförande | |
|
|
|
867
Prop. 2020/21:172
Bilaga 9
Lagrådsremissens lagförslag
1.1Förslag till lag med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om medicintekniska produkter
Härigenom föreskrivs följande.
1 kap. Inledande bestämmelser
1 § Denna lag kompletterar Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG.
I lagen regleras även frågor som inte omfattas av EU-förordningen.
2 § Termer och uttryck i denna lag har samma betydelse som i förord- ning (EU) 2017/745.
Med produkter avses i denna lag, om inte annat anges,
–medicintekniska produkter, och
–tillbehör till medicintekniska produkter.
3 § I fråga om produkter som är avsedda för konsumenter eller som kan antas komma att användas av konsumenter gäller också produktsäkerhetslagen (2004:451).
2 kap. Kliniska prövningar
Informerat samtycke för försökspersoner vars mening inte kan inhämtas
1 § För en försöksperson som inte är beslutskompetent på grund av sjukdom, psykisk störning, försvagat hälsotillstånd eller något annat liknande förhållande, är en god man eller förvaltare enligt 11 kap. 4 eller 7 § föräldrabalken, med behörighet att sörja för den enskildes person, den lagligen utsedda ställföreträdare som får ge informerat samtycke till en klinisk prövning på försökspersonens vägnar.
| Informerat samtycke för försökspersoner som är underåriga |
| 2 § För en försöksperson som är underårig är vårdnadshavarna de lag- |
| ligen utsedda ställföreträdare som får ge informerat samtycke till en klinisk |
| prövning på försökspersonens vägnar. En underårig försöksperson som har |
| fyllt 15 år ska också själv ge sitt informerade samtycke till att delta i den |
| kliniska prövningen, under förutsättning att den underårige inser vad |
| prövningen innebär för honom eller henne. Ett sådant informerat samtycke |
| ska inhämtas i enlighet med vad som regleras om en försöksperson i artikel |
868 | 63.1 i förordning (EU) 2017/745. |
Ersättningsgarantier
3 § Sponsorn för en klinisk prövning är skyldig att genom försäkring eller på annat sätt garantera att försökspersonen får ersättning om sponsorn eller prövaren blir skyldig att betala sådan. Skadeskyddet eller ersättnings- garantin ska vara förenlig med riskens karaktär och omfattning.
Tillstånd att genomföra en klinisk prövning
4 § Den myndighet som regeringen bestämmer prövar frågor om
1.tillstånd att genomföra en klinisk prövning, och
2.väsentliga ändringar av en sådan prövning.
Av artiklarna 62.4 b, 70.7, 75.3 och 78.10 i förordning (EU) 2017/745 följer att en klinisk prövning inte får genomföras, påbörjas eller genomföras med en väsentlig ändring om Etikprövningsmyndigheten vid sin etiska granskning enligt lagen (2021:000) med kompletterande bestäm- melser om etisk granskning till EU:s förordning om medicintekniska produkter har avgett ett negativt yttrande avseende den kliniska prövningen. Om Etikprövningsmyndigheten efter sin granskning har avgett ett yttrande med villkor för prövningens genomförande, ska vill- koren beaktas vid tillståndsgivningen.
Bevarande av dokumentation
5 § Den dokumentation som avses i kapitel III avsnitt 3 i bilaga XV till förordning (EU) 2017/745 ska hållas tillgänglig för de behöriga myndigheterna under den tid som anges i bilagan även om sponsorn, dennes kontaktperson eller den rättsliga företrädaren försätts i konkurs, går i likvidation eller upphör med sin verksamhet. Sponsorn, dennes kontaktperson eller den rättsliga företrädaren ska i sådana fall anmäla till den myndighet som regeringen bestämmer vem som ansvarar för arkiveringen av handlingarna och var de förvaras.
Krav för andra kliniska prövningar
6 § Bestämmelserna om kliniska prövningar i förordning (EU) 2017/745, denna lag och föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen ska även gälla för en klinisk prövning som inte genomförs i något av de syften som anges i artikel 62.1 i förordning (EU) 2017/745. För dessa prövningar krävs tillstånd i enlighet med artikel 70.7 b i förordningen.
Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om undantag från kraven som följer av första stycket.
Den myndighet som regeringen bestämmer får i enskilda fall besluta om undantag från kraven som följer av första stycket. Beslutet får förenas med villkor.
Prop. 2020/21:172
Bilaga 9
3 kap. Tillsyn
1 § Tillsyn över efterlevnaden av förordning (EU) 2017/745, denna lag och de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen utövas av den eller de myndigheter som regeringen bestämmer.
869
Prop. 2020/21:172
Bilaga 9
2 § En tillsynsmyndighet har rätt att för tillsynen på begäran få de upplysningar och handlingar som behövs och få tillträde till områden, lokaler och andra utrymmen, dock inte bostäder, där produkter hanteras eller där kliniska prövningar utförs. Om det behövs för tillsynen, får myndigheten göra undersökningar och ta prover. För kostnader på grund av undersökningar eller för uttagna prover betalas inte ersättning.
3 § En tillsynsmyndighet får besluta de förelägganden som behövs för att förordning (EU) 2017/745, denna lag och de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen ska följas. Vägras tillträde får tillsynsmyn- digheten också besluta om förelägganden.
Ett beslut om föreläggande får förenas med vite.
Hjälp av Polismyndigheten eller Kronofogdemyndigheten
4 § På begäran av en tillsynsmyndighet ska Polismyndigheten lämna den hjälp som behövs när tillsynsmyndigheten vidtar åtgärder eller verkställer beslut som har meddelats med stöd av förordning (EU) 2017/745 eller denna lag eller de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen, om
1.det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden inte kan utföras utan att en polismans särskilda befogenheter enligt 10 § polislagen (1984:387) behöver tillgripas, eller
2.det annars finns synnerliga skäl.
5 § En tillsynsmyndighet får begära sådan handräckning av Kronofogde- myndigheten som behövs när tillsynsmyndigheten vidtar åtgärder eller verkställer beslut som har meddelats med stöd av förordning (EU) 2017/745 eller denna lag eller de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen.
Vid handräckning gäller bestämmelserna i utsökningsbalken om verkställighet av förpliktelser som inte avser betalningsskyldighet, avhysning eller avlägsnande.
4 kap. Avgifter
Avgifter för ansökan och anmälan
1 § En avgift ska betalas av den som
1.ansöker i Sverige om att utses till anmält organ eller som ansöker om utvidgning eller andra ändringar beträffande utseendet av ett anmält organ och anmälan till Europeiska kommissionen av sådana ändringar,
2.ansöker om att få genomföra en klinisk prövning,
3.anmäler att en klinisk prövning ska utföras för att ytterligare utvärdera en CE-märkt produkt inom ramen för produktens avsedda ändamål,
4.anmäler väsentliga ändringar av en klinisk prövning, eller
5.ansöker om tillstånd att enligt artikel 59 i förordning (EU) 2017/745 i Sverige släppa ut en specifik produkt på marknaden eller ta den i bruk trots att de förfaranden som avses i artikel 52 i förordningen inte har genomförts.
870
Årsavgift
2 § En årsavgift ska betalas av
1.en sådan ekonomisk aktör som anges i föreskrifter som har meddelats med stöd av andra stycket och som registrerar verksamhet i Sverige,
2.en tillverkare av sådana produkter som i fråga om användningen står medicintekniska produkter nära enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av 7 kap. 1 §,
3.en reprocessare av engångsprodukter i Sverige om denna verksamhet inte utförs inom hälso- och sjukvården eller av hälso- och sjukvårdspersonal, och
4.ett anmält organ som har utsetts av den ansvariga myndigheten för anmälda organ i Sverige.
Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vilka ekonomiska aktörer som ska betala årsavgift enligt första stycket 1.
Avgifter för intyg, yttranden och rådgivning 3 § En avgift ska betalas av
1.en ekonomisk aktör som begär att få ett exportintyg utfärdat av den behöriga myndigheten,
2.en ekonomisk aktör som blir föremål för provtagning och undersök- ning av prover i sin verksamhet, och
3.ett anmält organ som begär yttranden eller rådgivning av den behöriga myndigheten i Sverige.
Föreskrifter om avgifter
4 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om storleken på de avgifter som avses i detta kapitel samt om betalning av sådana avgifter.
Prop. 2020/21:172
Bilaga 9
5 kap. Sanktioner
Ansvar
1 § Till böter eller fängelse i högst ett år döms den som med uppsåt eller av oaktsamhet släpper ut en produkt på marknaden eller tillhandahåller en sådan produkt i Sverige utan att produkten uppfyller
1.de krav och villkor som gäller enligt artikel 5 i förordning (EU) 2017/745, eller
2.de språkkrav som gäller enligt föreskrifter som har meddelats av regeringen med stöd av 7 kap. 8 § och som avser den information om en produkt som ska tillhandahållas eller lämnas till användare eller patienter
iSverige.
I ringa fall ska det inte dömas till ansvar.
2 § Till böter eller fängelse i högst två år döms den som med uppsåt eller av oaktsamhet påbörjar eller genomför en klinisk prövning
1. utan tillstånd,
871
Prop. 2020/21:172
Bilaga 9
872
2.utan att ha lämnat in en ansökan eller anmälan enligt artikel 70.1, 74, 75 eller 82.1 i förordning (EU) 2017/745,
3.i strid med villkor som anges i beslut, eller
4.i strid med ett negativt yttrande avseende etisk granskning i enlighet med artikel 70.7 a, 74, 75 eller 82.1 i förordning (EU) 2017/745 i det fall den myndighet som prövar frågor enligt 2 kap. 4 § inte har fattat beslut i frågan.
I ringa fall ska det inte dömas till ansvar.
3 § Straff enligt 1 eller 2 § får inte dömas ut för en gärning som omfattas av ett föreläggande som har förenats med vite, om en ansökan om utdömande av vitet har gjorts. Straff enligt 1 eller 2 § får inte heller dömas ut om gärningen kan leda till en sanktionsavgift enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av 5 §.
Förverkande
4 § En produkt som varit föremål för brott enligt denna lag ska förklaras förverkad, om det inte är uppenbart oskäligt. I stället för produkten får dess värde förklaras förverkat. Även utbyte av sådant brott ska förklaras förverkat, om det inte är uppenbart oskäligt.
Sanktionsavgift
5 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att en sanktionsavgift får tas ut
1.om en överträdelse har skett av artikel 7 eller 10–16 i förordning (EU) 2017/745,
2.om en klinisk prövning påbörjas eller genomförs utan tillstånd eller utan att en ansökan eller anmälan lämnats in eller i strid med villkor som anges i beslut, eller
3.om en klinisk prövning påbörjas eller genomförs i strid med ett negativt yttrande avseende den etiska granskningen i enlighet med artikel 70.7 a, 74 eller 75 i förordning (EU) 2017/745 i det fall den myndighet som prövar frågor enligt 2 kap. 4 § inte har fattat beslut i frågan, eller
4.av den som oriktigt har uppgett sig vara ett anmält organ i enlighet med artikel 2.42 i förordning (EU) 2017/745.
6 § Sanktionsavgift får tas ut med ett belopp som bestäms med hänsyn till överträdelsens allvar och betydelsen av den bestämmelse som överträdelsen avser. Sanktionsavgiften ska bestämmas till högst 100 000 000 kronor. För en statlig myndighet, en region eller en kommun ska dock sanktionsavgiften bestämmas till högst 10 000 000 kronor.
7 § Sanktionsavgift får inte tas ut för en överträdelse som omfattas av ett föreläggande som har förenats med vite, om en ansökan om utdömande av vitet har gjorts.
8 § En sanktionsavgift får sättas ned helt eller delvis om överträdelsen är ringa eller ursäktlig eller om det annars med hänsyn till omständighet- erna skulle vara oskäligt att ta ut avgiften.
Prop. 2020/21:172
9 § Den myndighet som regeringen bestämmer ska besluta om Bilaga 9 sanktionsavgift.
10 § En sanktionsavgift får inte beslutas om den som avgiften ska tas ut av inte har fått tillfälle att yttra sig inom fem år från den dag då överträdelsen ägde rum.
11 § En sanktionsavgift ska betalas till den myndighet som regeringen bestämmer inom 30 dagar från det att beslutet om att ta ut avgiften har fått laga kraft eller inom den längre tid som anges i beslutet.
Beslut om sanktionsavgift får verkställas enligt utsökningsbalken, om avgiften inte har betalats inom den tid som anges i beslutet.
Om sanktionsavgiften inte betalas inom den tid som anges i första stycket, ska myndigheten lämna den obetalda avgiften för indrivning. Bestämmelser om indrivning finns i lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m.
Sanktionsavgiften ska tillfalla staten.
12 § En sanktionsavgift som har beslutats faller bort i den utsträckning verkställighet inte har skett inom fem år från det att beslutet eller domen om att ta ut avgiften fick laga kraft eller sanktionsföreläggandet godkändes.
Föreskrifter om sanktionsavgifter
13 § Regeringen får meddela ytterligare föreskrifter om sanktionsav- gifter enligt denna lag.
6 kap. Tystnadsplikt och överklagande
1 § Den som har tagit befattning med något ärende enligt förordning (EU) 2017/745 eller denna lag får inte obehörigen röja eller på annat sätt utnyttja vad han eller hon då har fått veta om någons affärs- eller driftförhållanden.
Som obehörigt röjande anses inte att någon fullgör sådan uppgifts- skyldighet som följer av lag eller förordning.
I det allmännas verksamhet tillämpas bestämmelserna i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400).
2 § Beslut enligt denna lag får överklagas till allmän förvaltningsdom- stol.
Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.
7 kap. Ytterligare bemyndiganden och övriga bestämmelser
Föreskrifter om lagens tillämplighet |
|
1 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får |
|
meddela föreskrifter om att krav som följer av eller väsentligen motsvarar |
|
kraven enligt förordning (EU) 2017/745 och denna lag ska gälla även för | 873 |
Prop. 2020/21:172
Bilaga 9
874
produkter som inte anges i 1 kap. 2 § men som i fråga om användningen står nära sådana produkter.
Föreskrifter om specialanpassade produkter
2 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vilka yrkeskvalifikationer den person som ger skriftliga anvisningar för utformningen av en specialanpassad produkt ska ha i enlighet med artikel 2.3 i förordning (EU) 2017/745.
Föreskrifter om egentillverkade produkter
3 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om
1.de produkter som avses i artikel 5.5 i förordning (EU) 2017/745, och
2.skyldighet för hälso- och sjukvårdsinstitutioner att till den myndighet som regeringen bestämmer lämna ytterligare information om dessa pro- dukter.
Föreskrifter om reprocessing och återanvändning
4 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om
1.tillåtelse att reprocessa och återanvända en engångsprodukt i enlighet med artikel 17 i förordning (EU) 2017/745,
2.under vilka villkor en engångsprodukt får reprocessas, återanvändas och tillhandahållas, och
3.under vilka villkor en engångsprodukt får reprocessas och överföras till ett annat land.
Föreskrifter om blod och blodkomponenter
5 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om framställning, förvaring och distribution av blod och blodkomponenter avsedda att användas som råvara vid tillverkning av produkter som omfattas av förordning (EU) 2017/745.
Föreskrifter om medicinsk yrkesverksamhet vid distansförsäljning
6 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om den medicinska yrkesverksamhet som ska finnas att tillgå när en produkt mot betalning eller kostnadsfritt används i samband med kommersiell verksamhet för att tillhandahålla en diagnostisk eller terapeutisk tjänst som via informationssamhällets tjänster eller genom andra kommunikationsmedel direkt eller via mellanhänder erbjuds till en fysisk eller juridisk person som är etablerad i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet.
Med informationssamhällets tjänster i första stycket avses tjänster enligt definitionen i artikel 1.1 b i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/1535 av den 9 september 2015 om ett informationsförfarande beträffande tekniska föreskrifter och beträffande föreskrifter för informationssamhällets tjänster.
Föreskrifter om utbildningar som sakkunniga personer ska ha
7 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vilka utbildningar inom juridik, medicin, farmaci, ingenjörsvetenskap eller annan relevant vetenskaplig disciplin som den person som har ansvar för att regelverket följs ska ha i enlighet med artikel 15.1, 15.2 och 15.6 i förordning (EU) 2017/745.
Föreskrifter om det eller de språk som märkning och information ska vara skriven på
8 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela föreskrifter om vilka språk som en produkt ska vara märkt på och vilka språk som information till patienter, bruksanvisningar och säkerhetsmeddelanden till marknaden ska vara skrivna på.
Om det finns särskilda skäl får den myndighet som regeringen bestämmer i enskilda fall besluta om undantag från kraven som följer av föreskrifter som har meddelats med stöd av första stycket. Beslutet får förenas med villkor.
Föreskrifter om informationskrav i fråga om implantat
9 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att hälso- och sjukvårdsinstitutioner och hälso- och sjukvårdspersonal ska lämna information enligt artikel 18 i förordning (EU) 2017/745 och på vilka sätt den informationen ska lämnas.
Föreskrifter om krav på att lagra och förvara UDI
10 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att
1.hälso- och sjukvårdinstitutioner ska lagra och förvara den unika produktidentifieringen (UDI) även för produkter som inte är implantat i klass III och som har levererats till dem, och
2.hälso- och sjukvårdspersonal ska lagra och förvara UDI för produkter som har levererats till dem.
Föreskrifter om registrering av uppgifter
11 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om
1.skyldighet för ekonomiska aktörer som tillhandahåller eller bedriver verksamhet med produkter i Sverige, inklusive med sådana produkter som anges i föreskrifter som har meddelats med stöd av 1 §, att lämna uppgifter om sin verksamhet och sin produkt hos en myndighet för registrering, och
2.skyldighet för den som reprocessar eller återanvänder engångspro- dukter i Sverige att registrera uppgifter hos en myndighet om sin verksam- het och sin produkt.
Föreskrifter om kliniska prövningar
12 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om den behörighet som
Prop. 2020/21:172
Bilaga 9
875
Prop. 2020/21:172
Bilaga 9
1.krävs för att hålla det samtal med försökspersonen som anges i artikel
63.2 c i förordning (EU) 2017/745,
2.en person ska ha för att tillhandahålla den aktuella sjukvården under de förhållanden som gäller för kliniska prövningar i enlighet med artikel 62.4 j i förordning (EU) 2017/745, och
3.en person ska ha för att få vara prövare.
13 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om
1.att en sponsor som inte är etablerad inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet inte behöver ha en rättslig företrädare utan i stället får utse minst en kontaktperson i enlighet med artikel 62.2 i förordning (EU) 2017/745, och
2.försäkringar eller andra garantier som avses i 2 kap. 3 §.
Föreskrifter om användning av produkter i hälso- och sjukvården och i andra verksamheter
14 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om användning av produkter i verksamhet som omfattas av hälso- och sjukvårdslagen (2017:30), tandvårdslagen (1985:125) och patientsäkerhetslagen (2010:659).
Föreskrifter om anmälda organ
15 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om de intyg eller rapporter som får åberopas till stöd för en ansökan om att utses till anmält organ.
Ytterligare föreskrifter
16 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela ytterligare föreskrifter i frågor som rör förordning (EU) 2017/745 och denna lag och som behövs för att skydda människors hälsa och säkerhet.
Tillhandahållande av dokumentation
17 § Den dokumentation som avses i kapitel III avsnitt 7 i bilaga IX till förordning (EU) 2017/745 ska hållas tillgänglig för de behöriga myndigheter som utsetts enligt förordningen under den tid som anges i bilagan även om tillverkaren eller dennes auktoriserade representant försätts i konkurs, går i likvidation eller upphör med sin verksamhet. Tillverkaren eller dennes auktoriserade representant ska i sådana fall anmäla till den myndighet som regeringen bestämmer vem som ansvarar för arkiveringen av handlingarna och var de förvaras.
1.Denna lag träder i kraft den 26 maj 2021.
2.Genom lagen upphävs lagen (1993:584) om medicintekniska produkter.
876
3.Den upphävda lagen ska dock fortsätta att gälla för medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik fram till den 26 maj 2022, om inte annat följer av punkt 4–6, 8, 9, 11–16 och 19.
4.Den upphävda lagen gäller fortfarande för
a)medicintekniska produkter som inte är medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik och som har släppts ut på marknaden eller har tagits i bruk före den 26 maj 2021, med undantag för de produkter som omfattas av punkt 7 och 10, och de produkter som har släppts ut på marknaden såsom förenliga med förordning (EU) 2017/745, och
b)medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik som har släppts ut på marknaden eller har tagits i bruk före den 26 maj 2022, med undantag för de produkter som omfattas av punkt 8 och 11, och de produkter som har släppts ut på marknaden såsom förenliga med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/746 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik och om upphävande av direktiv 98/79/EG och kommissionens beslut 2010/227/EU.
5.Ett intyg som ett anmält organ har utfärdat före den 25 maj 2017 ska fortsätta att gälla under den tid som är angiven i intyget.
Med undantag av första stycket blir ett intyg som avser en medicinteknisk produkt som inte är en medicinteknisk produkt för in vitro- diagnostik och som har utfärdats i enlighet med bilaga 4 till rådets direktiv 90/385/EEG av den 20 juni 1990 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om aktiva medicintekniska produkter för implantation eller bilaga 4 till rådets direktiv 93/42/EEG av den 14 juni 1993 om medicintekniska produkter ogiltigt senast den 27 maj 2022. Ett intyg som avser en medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik och som har utfärdats enligt bilaga VI till Europaparlamentets och rådets direktiv 98/79/EG av den 27 oktober 1998 om medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik blir ogiltigt senast den 27 maj 2024.
6.Ett intyg som ett anmält organ har utfärdat från och med den 25 maj 2017 ska förbli giltigt fram till och med utgången av den period som anges
iintyget. Ett intyg som avser en medicinteknisk produkt för in vitro- diagnostik blir dock ogiltigt senast den 27 maj 2024. Ett intyg som avser en medicinteknisk produkt som inte är en medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik blir ogiltigt högst fem år från intygets utfärdande, dock senast den 27 maj 2024.
7.En medicinteknisk produkt som inte är en medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik får släppas ut på marknaden eller tas i bruk från och med den 26 maj 2021 till och med den 26 maj 2024 om
a)ett intyg om överensstämmelse har utfärdats för den produkten enligt den upphävda lagen och det intyget är giltigt i enlighet med punkt 5 eller 6, eller
b)produkten är klassificerad i klass I i enlighet med den upphävda lagen och en försäkran om överensstämmelse har upprättats före den 26 maj 2021 och det för produkten vid förfarandet för bedömning av överensstämmelse krävs medverkan av ett anmält organ enligt förordning (EU) 2017/745.
Första stycket gäller endast om produkten från och med den 26 maj 2021 fortsätter att uppfylla kraven i den upphävda lagen, och under förutsättning att det inte har gjorts några väsentliga ändringar i produktens konstruktion och avsedda ändamål. Kraven i förordning (EU) 2017/745 och i denna lag
Prop. 2020/21:172
Bilaga 9
877
Prop. 2020/21:172
Bilaga 9
878
i fråga om övervakning av produkter som släppts ut på marknaden, mark- nadskontroll, säkerhetsövervakning, registrering av ekonomiska aktörer och registrering av produkter ska dock tillämpas i stället för de motsvar- ande kraven i den upphävda lagen.
8.En medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik med ett intyg om överensstämmelse som utfärdats enligt den upphävda lagen och som är giltigt i enlighet med punkt 5 eller 6 får endast släppas ut på marknaden eller tas i bruk under förutsättning att den, från och med den 26 maj 2022, fortsätter att uppfylla kraven i den upphävda lagen, och under förutsättning att det inte har gjorts några väsentliga ändringar i produktens konstruktion och avsedda ändamål. Kraven i förordning (EU) 2017/746 och i denna lag
ifråga om övervakning av produkter som släppts ut på marknaden, marknadskontroll, säkerhetsövervakning, registrering av ekonomiska aktörer och registrering av produkter ska dock tillämpas i stället för de motsvarande kraven i den upphävda lagen.
9.För produkter som släpps ut på marknaden eller tas i bruk med stöd av punkt 7 eller 8 ska det anmälda organ som utfärdat ett intyg som avses
ipunkt 5 eller 6 fortsätta att ansvara för lämplig övervakning med avse- ende på samtliga tillämpliga krav för de produkter för vilka det har utfärdat intyg. Bestämmelserna om tillsyn över anmälda organ i lagen (2011:791) om ackreditering och teknisk kontroll ska fortsätta att gälla.
10.En medicinteknisk produkt som inte är en medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik får fortsätta att tillhandahållas på marknaden eller tas i bruk till och med den 26 maj 2025 om
a)den lagligen har släppts ut på marknaden före den 26 maj 2021,
b)den har släppts ut på marknaden från och med den 26 maj 2021 och det för produkten har utfärdats ett intyg som avses i punkt 5 eller 6, eller
c)den är klassificerad i klass I i enlighet med den upphävda lagen och en försäkran om överensstämmelse har upprättats före den 26 maj 2021 och det för produkten vid förfarandet för bedömning av överensstämmelse krävs medverkan av ett anmält organ enligt förordning (EU) 2017/745.
Den upphävda lagen ska gälla för dessa produkter.
11.En medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik får fortsätta att tillhandahållas på marknaden eller tas i bruk till och med den 27 maj 2025 om
a)den lagligen har släppts ut på marknaden före den 26 maj 2022, eller
b)den har släppts ut på marknaden från och med den 26 maj 2022 och det för produkten har utfärdats ett intyg som avses i punkt 5 eller 6.
Den upphävda lagen ska gälla för dessa produkter.
12.Med undantag av produkter som avses i punkt 4 ska bestämmelserna
iden upphävda lagen om registrering av produkter och ekonomiska aktörer samt anmälan av intyg fortsätta att gälla fram till den dag som motsvarar tjugofyra månader efter det att meddelandet om funktionaliteten av den europeiska databasen för medicintekniska produkter (Eudamed) offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning i enlighet med artikel 34.3 i förordning (EU) 2017/745.
13.Med undantag av produkter som avses i punkt 4 ska bestämmelserna
iden upphävda lagen om tillverkarnas skyldigheter i fråga om säkerhets- övervakning och om att tillhandahålla dokumentation i fråga om kliniska prövningar och prestandastudier fortsätta att gälla fram till den dag som motsvarar sex månader efter det att meddelandet om Eudameds funktion-
alitet har offentliggjorts. För medicintekniska produkter för in vitro- | Prop. 2020/21:172 |
diagnostik gäller detta endast om meddelandet om Eudameds funk- | Bilaga 9 |
tionalitet offentliggörs efter den 26 november 2021. |
|
14.Bestämmelsen i 4 § den upphävda lagen ska fortsätta att gälla fram till den 26 maj 2022 vad gäller möjligheten att meddela föreskrifter om att den lagen ska gälla även för produkter som i fråga om användningen står nära medicintekniska produkter.
15.En medicinteknisk produkt som inte är en medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik och som i enlighet med ett tillstånd som har meddelats med stöd av bestämmelsen i 4 § den upphävda lagen om att den lagen helt eller delvis inte ska gälla för produkten har släppts ut på marknaden eller tagits i bruk före den 26 maj 2021 får fortsätta att tillhandahållas så länge som det tillståndet gäller. Detsamma gäller för en medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik som har släppts ut på marknaden eller tagits i bruk före den 26 maj 2022.
16.Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om rapportering av händelser när det gäller produkter som har släppts ut på marknaden i enlighet med den upphävda lagen.
17.En medicinteknisk produkt som inte är en medicinteknisk produkt för in vitro-diagnostik och som är tillverkad av derivat av vävnader eller celler från människa och där derivaten är icke-viabla eller har gjorts icke- viabla och som har släppts ut på marknaden eller tagits i bruk före den 26 maj 2021 får även i fortsättningen släppas ut på marknaden eller tas i bruk.
18.En klinisk prövning som har inletts före den 26 maj 2021 får fortsätta att genomföras enligt den upphävda lagen. Från och med den 26 maj 2021 ska dock allvarliga negativa händelser och produktfel rapporteras i enlighet med förordning (EU) 2017/745.
19.Bestämmelserna om tillsyn, straff, förverkande, tystnadsplikt och avgifter i den upphävda lagen ska fortsätta att gälla så länge som bestämmelser i den lagen ska tillämpas.
879
Prop. 2020/21:172
Bilaga 9
1.2Förslag till lag om ändring i lagen (2021:000) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om medicintekniska produkter
Härigenom föreskrivs att 1 kap. 2 § och 7 kap. 10 och 14 §§ lagen (2021:000) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om medicintekniska produkter ska ha följande lydelse.
Lydelse enligt avsnitt 2.1 | Föreslagen lydelse |
1 kap.
2 §
Termer och uttryck i denna lag har samma betydelse som i förordning (EU) 2017/745.
Med produkter avses i denna lag, om inte annat anges,
– medicintekniska produkter, och | – medicintekniska produkter, |
– tillbehör till medicintekniska | – tillbehör till medicintekniska |
produkter. | produkter, och |
| – produkter som anges i bilaga |
| XVI till förordning (EU) 2017/745. |
7 kap.
10 §
Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att
1.hälso- och sjukvårdinstitutioner ska lagra och förvara den unika produktidentifieringen (UDI) även för produkter som inte är implantat i klass III och som har levererats till dem, och
2.hälso- och sjukvårdspersonal ska lagra och förvara UDI för produkter som har levererats till dem.
2.hälso- och sjukvårdspersonal och inrättningar som använder en produkt som omfattas av bilaga XVI till förordning (EU) 2017/745 ska lagra och förvara UDI för produkter som har levererats till dem.
880
|
|
| 14 § |
|
|
|
|
|
| |
Regeringen | eller den myndighet | Regeringen | eller | den myndighet | ||||||
som regeringen | bestämmer får | som | regeringen |
| bestämmer får | |||||
meddela | föreskrifter | om | meddela föreskrifter om an- | |||||||
användning av produkter i verk- | vändning av produkter i verksamhet | |||||||||
samhet som omfattas av hälso- och | som omfattas av hälso- och | |||||||||
sjukvårdslagen | (2017:30), | tand- | sjukvårdslagen | (2017:30), | tand- | |||||
vårdslagen (1985:125) och patient- | vårdslagen | (1985:125), | patient- | |||||||
säkerhetslagen (2010:659). |
| säkerhetslagen | (2010:659) | och | ||||||
|
|
|
| lagen | (2021:000) | om | estetiska | |||
|
|
|
| kirurgiska | ingrepp och | estetiska | ||||
|
|
|
| injektionsbehandlingar. |
|
|
Denna lag träder i kraft den dag som regeringen bestämmer.
1.3Förslag till lag om ändring i lagen (2021:000) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om medicintekniska produkter
Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2021:000) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om medicintekniska produkter
dels att rubriken till lagen samt 1 kap. 1 och 2 §§, 2 kap. 1–5 §§, 3 kap. 1–5 §§, 4 kap. 1 §, 5 kap. 1, 2 och 5 §§, 6 kap. 1 §, 7 kap. 1, 3, 5, 7, 12, 13, 16 och 17 §§, rubriken till 2 kap. och rubrikerna närmast före 2 kap. 4 § och 7 kap. 12 § ska ha följande lydelse,
dels att det ska införas en ny paragraf, 7 kap. 5 a §, och närmast före
7 kap. 5 a § en ny rubrik av följande lydelse.
Prop. 2020/21:172
Bilaga 9
Lydelse enligt avsnitt 2.1 | Föreslagen lydelse |
Lag med kompletterande | Lag med kompletterande |
bestämmelser till EU:s | bestämmelser till EU:s |
förordning om | förordningar om |
medicintekniska produkter | medicintekniska produkter |
1 kap.
1 §
Denna lag kompletterar Europa- parlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG.
I lagen regleras även frågor som inte omfattas av EU-förordningen.
Denna lag kompletterar
1.Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG, och
2.Europaparlamentets och råd- ets förordning (EU) 2017/746 av den 5 april 2017 om medi- cintekniska produkter för in vitro- diagnostik och om upphävande av direktiv 98/79/EG och kommission- ens beslut 2010/227/EU.
I lagen regleras även frågor som inte omfattas av EU-förord- ningarna.
881
Prop. 2020/21:172
Bilaga 9
Lydelse enligt avsnitt 2.2 | Föreslagen lydelse | ||
2 §1 |
|
| |
Termer och uttryck i denna lag har | Termer och uttryck i denna lag har | ||
samma betydelse som i förordning | samma betydelse som i förordning | ||
(EU) 2017/745. | (EU) 2017/745 | och förordning | |
| (EU) 2017/746. |
| |
Med produkter avses i denna lag, om inte annat anges, |
| ||
– medicintekniska produkter, | – medicintekniska produkter, | ||
– tillbehör till medicintekniska | – tillbehör | till | medicintekniska |
produkter, och | produkter, |
|
|
| – medicintekniska produkter för | ||
| in vitro-diagnostik, | ||
| – tillbehör | till | medicintekniska |
| produkter för in vitro-diagnostik, | ||
| och |
|
|
– produkter som anges i bilaga | – produkter som anges i bilaga | ||
XVI till förordning (EU) 2017/745. | XVI till förordning (EU) 2017/745. | ||
Lydelse enligt avsnitt 2.1 | Föreslagen lydelse | ||
2 kap. Kliniska prövningar | 2 kap. Kliniska prövningar | ||
| och prestandastudier |
1 §
För en försöksperson som inte är beslutskompetent på grund av sjuk- dom, psykisk störning, försvagat hälsotillstånd eller något annat liknande förhållande, är en god man eller förvaltare enligt 11 kap. 4 eller 7 § föräldrabalken, med behörighet att sörja för den enskildes person, den lagligen utsedda ställföreträd- are som får ge informerat samtycke till en klinisk prövning på försöks- personens vägnar.
2 §
För en försöksperson som är under- årig är vårdnadshavarna de lagligen utsedda ställföreträdare som får ge informerat samtycke till en klinisk prövning på försökspersonens vägnar. En underårig försöksperson som har fyllt 15 år ska också själv
För en försöksperson som inte är beslutskompetent på grund av sjuk- dom, psykisk störning, försvagat hälsotillstånd eller något annat liknande förhållande, är en god man eller förvaltare enligt 11 kap. 4 eller 7 § föräldrabalken, med behörighet att sörja för den enskildes person, den lagligen utsedda ställföre- trädare som får ge informerat samtycke till en klinisk prövning eller en prestandastudie på försöks- personens vägnar.
För en försöksperson som är under- årig är vårdnadshavarna de lagligen utsedda ställföreträdare som får ge informerat samtycke till en klinisk prövning eller en prestandastudie på försökspersonens vägnar. En underårig försöksperson som har
882 | 1 Senaste lydelse 2021:000. |
ge sitt informerade samtycke till att | fyllt 15 år ska också själv | ge | sitt | Prop. 2020/21:172 | |||||||||||
delta i den kliniska prövningen, | informerade samtycke till att delta i | Bilaga 9 | |||||||||||||
under | förutsättning | att | den | den kliniska prövningen eller pre- |
| ||||||||||
underårige | inser | vad | prövningen | standastudien, | under förutsättning |
| |||||||||
innebär för honom eller henne. Ett | att den underårige inser vad |
| |||||||||||||
sådant informerat samtycke ska in- | prövningen eller studien innebär för |
| |||||||||||||
hämtas i enlighet med vad som | honom eller henne. Ett sådant |
| |||||||||||||
regleras om en försöksperson i | informerat samtycke ska inhämtas i |
| |||||||||||||
artikel 63.1 i förordning (EU) | enlighet med vad som regleras om |
| |||||||||||||
2017/745. |
|
|
|
|
|
| en försöksperson i artikel 63.1 i för- |
| |||||||
|
|
|
|
|
|
|
| ordning (EU) 2017/745 och artikel |
| ||||||
|
|
|
|
|
|
|
| 59.1 i förordning (EU) 2017/746. |
| ||||||
|
|
|
|
|
|
| 3 § |
|
|
|
|
|
|
| |
Sponsorn för en klinisk prövning är | Sponsorn för en klinisk prövning |
| |||||||||||||
skyldig att genom försäkring eller | eller en prestandastudie är skyldig |
| |||||||||||||
på annat sätt garantera att försöks- | att genom försäkring eller på annat |
| |||||||||||||
personen |
| får |
| ersättning | om | sätt garantera | att | försökspersonen |
| ||||||
sponsorn eller prövaren blir skyldig | får ersättning om sponsorn eller |
| |||||||||||||
att betala sådan. Skadeskyddet eller | prövaren blir skyldig att betala |
| |||||||||||||
ersättningsgarantin | ska |
| vara | sådan. | Skadeskyddet | eller |
| ||||||||
förenlig med riskens karaktär och | ersättningsgarantin | ska | vara |
| |||||||||||
omfattning. |
|
|
|
|
|
| förenlig med riskens karaktär och |
| |||||||
|
|
|
|
|
|
|
| omfattning. |
|
|
|
|
|
| |
Tillstånd att genomföra en |
| Tillstånd att genomföra en |
|
|
| ||||||||||
klinisk prövning |
|
|
|
| klinisk prövning eller en |
|
|
| |||||||
|
|
|
|
|
|
|
| prestandastudie |
|
|
|
| |||
|
|
|
|
|
|
| 4 § |
|
|
|
|
|
|
| |
Den myndighet som regeringen bestämmer prövar frågor om |
|
|
| ||||||||||||
1. tillstånd att genomföra en klin- | 1. tillstånd att genomföra en klin- |
| |||||||||||||
isk prövning, och |
|
|
|
| isk prövning eller en prestanda- |
| |||||||||
|
|
|
|
|
|
|
| studie, och |
|
|
|
|
|
| |
2. väsentliga | ändringar | av en | 2. väsentliga | ändringar | av | en |
| ||||||||
sådan prövning. |
|
|
|
|
| sådan prövning eller studie. |
|
|
| ||||||
Av artiklarna 62.4 b, 70.7, 75.3 | Av artiklarna 62.4 b, 70.7, 75.3 |
| |||||||||||||
och 78.10 i förordning (EU) | och 78.10 i förordning (EU) |
| |||||||||||||
2017/745 följer att en klinisk | 2017/745 | och | artiklarna | 58.5 b, |
| ||||||||||
prövning | inte | får | genomföras, | 66.7, 71.3 och 74.10 i förordning |
| ||||||||||
påbörjas eller genomföras med en | (EU) 2017/746 följer att en klinisk |
| |||||||||||||
väsentlig ändring om Etikpröv- | prövning | eller | en | prestandastudie |
| ||||||||||
ningsmyndigheten | vid sin | etiska | inte får genomföras, påbörjas eller |
| |||||||||||
granskning enligt lagen (2021:000) | genomföras | med | en väsentlig |
| |||||||||||
med kompletterande bestämmelser | ändring | om |
| Etikprövnings- |
| ||||||||||
om etisk granskning till EU:s | myndigheten vid sin etiska gransk- |
| |||||||||||||
förordning | om |
| medicintekniska | ning enligt lagen (2021:000) med |
| ||||||||||
produkter har avgett ett negativt | kompletterande | bestämmelser | om |
| |||||||||||
yttrande | avseende den | kliniska | etisk granskning till EU:s förord- |
| |||||||||||
prövningen. | Om | Etikprövnings- | ningar | om |
|
| medicintekniska | 883 | |||||||
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
Prop. 2020/21:172 | myndigheten efter | sin | granskning | produkter har avgett ett negativt | ||||||||
Bilaga 9 | har avgett ett yttrande med villkor | yttrande | avseende | den kliniska | ||||||||
| för prövningens genomförande, ska | prövningen eller prestandastudien. | ||||||||||
| villkoren |
| beaktas |
| vid | Om | Etikprövningsmyndigheten | |||||
| tillståndsgivningen. |
|
|
| efter sin granskning har avgett ett | |||||||
|
|
|
|
|
|
| yttrande | med | villkor | för | ||
|
|
|
|
|
|
| prövningens eller studiens genom- | |||||
|
|
|
|
|
|
| förande, ska villkoren beaktas vid | |||||
|
|
|
|
|
|
| tillståndsgivningen. |
|
| |||
|
|
|
|
|
| 5 § |
|
|
|
|
| |
| Den dokumentation som avses i | Den dokumentation som avses i | ||||||||||
| kapitel III avsnitt 3 i bilaga XV till | kapitel III avsnitt 3 i bilaga XV till | ||||||||||
| förordning | (EU) | 2017/745 | ska | förordning (EU) 2017/745 och i | |||||||
| hållas tillgänglig för de behöriga | kapitel II avsnitt 3 i bilaga XIV till | ||||||||||
| myndigheterna under den tid som | förordning (EU) | 2017/746 | ska | ||||||||
| anges i bilagan även om sponsorn, | hållas tillgänglig för de behöriga | ||||||||||
| dennes | kontaktperson | eller | den | myndigheterna under den tid som | |||||||
| rättsliga företrädaren försätts i kon- | anges i bilagorna även om spon- | ||||||||||
| kurs, går i likvidation eller upphör | sorn, | dennes | kontaktperson | eller | |||||||
| med sin | verksamhet. | Sponsorn, | den rättsliga företrädaren försätts i | ||||||||
| dennes | kontaktperson | eller | den | konkurs, går i likvidation eller | |||||||
| rättsliga företrädaren ska i sådana | upphör | med | sin | verksamhet. | |||||||
| fall anmäla till den myndighet som | Sponsorn, | dennes | kontaktperson | ||||||||
| regeringen | bestämmer | vem | som | eller den rättsliga företrädaren ska i | |||||||
| ansvarar för arkiveringen av hand- | sådana fall anmäla till den | ||||||||||
| lingarna och var de förvaras. |
| myndighet som regeringen bestäm- | |||||||||
|
|
|
|
|
|
| mer vem som ansvarar för arkiver- | |||||
|
|
|
|
|
|
| ingen av handlingarna och var de | |||||
|
|
|
|
|
|
| förvaras. |
|
|
|
|
3 kap.
1 § |
|
|
| |
Tillsyn över efterlevnaden av för- | Tillsyn | över | efterlevnaden | av |
ordning (EU) 2017/745, denna lag | förordning (EU) 2017/745, förord- | |||
och de föreskrifter som har | ning (EU) 2017/746, denna lag och | |||
meddelats med stöd av lagen utövas | de föreskrifter som har meddelats | |||
av den eller de myndigheter som | med stöd av lagen utövas av den | |||
regeringen bestämmer. | eller | de | myndigheter | som |
| regeringen bestämmer. |
|
| 2 § |
|
| |
| En tillsynsmyndighet har rätt att för | En tillsynsmyndighet har rätt att för | ||
| tillsynen på begäran få de upplys- | tillsynen på begäran få de upplys- | ||
| ningar och handlingar som behövs | ningar och handlingar som behövs | ||
| och få tillträde till områden, lokaler | och få tillträde till områden, lokaler | ||
| och andra utrymmen, dock inte bo- | och andra utrymmen, dock inte bo- | ||
| städer, där produkter hanteras eller | städer, där produkter hanteras eller | ||
| där kliniska prövningar utförs. Om | där kliniska | prövningar | eller |
884 | det behövs för tillsynen, får | prestandastudier | utförs. Om | det |
myndigheten göra undersökningar och ta prover. För kostnader på grund av undersökningar eller för uttagna prover betalas inte ersättning.
behövs för tillsynen, får myn- Prop. 2020/21:172 digheten göra undersökningar och Bilaga 9
ta prover. För kostnader på grund av undersökningar eller för uttagna prover betalas inte ersättning.
3 § | |
En tillsynsmyndighet får besluta de | En tillsynsmyndighet får besluta de |
förelägganden som behövs för att | förelägganden som behövs för att |
förordning (EU) 2017/745, denna | förordning (EU) 2017/745, förord- |
lag och de föreskrifter som har | ning (EU) 2017/746, denna lag och |
meddelats med stöd av lagen ska | de föreskrifter som har meddelats |
följas. Vägras tillträde får tillsyns- | med stöd av lagen ska följas. |
myndigheten också besluta om | Vägras tillträde får tillsynsmyndig- |
förelägganden. | heten också besluta om förelägg- |
| anden. |
Ett beslut om föreläggande får förenas med vite. |
| 4 § |
|
|
|
| |
På begäran av en tillsynsmyndighet | På begäran av en tillsynsmyndighet | |||||
ska Polismyndigheten lämna | den | ska Polismyndigheten | lämna | den | ||
hjälp som behövs när tillsynsmyn- | hjälp som behövs när tillsynsmyn- | |||||
digheten vidtar åtgärder | eller | digheten | vidtar | åtgärder | eller | |
verkställer beslut som har med- | verkställer | beslut | som | har | ||
delats med stöd av förordning (EU) | meddelats med stöd av förordning | |||||
2017/745 eller denna lag eller de | (EU) 2017/745, | förordning | (EU) | |||
föreskrifter som har meddelats med | 2017/746 eller denna lag eller de | |||||
stöd av lagen, om |
| föreskrifter som har meddelats med | ||||
|
| stöd av lagen, om |
|
|
|
1.det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden inte kan utföras utan att en polismans särskilda befogenheter enligt 10 § polislagen (1984:387) behöver tillgripas, eller
2.det annars finns synnerliga skäl.
|
|
| 5 § |
|
|
|
En tillsynsmyndighet får | begära | En tillsynsmyndighet får | begära | |||
handräckning av | Kronofogde- | handräckning | av | Kronofogde- | ||
myndigheten som behövs när till- | myndigheten som behövs när till- | |||||
synsmyndigheten | vidtar | åtgärder | synsmyndigheten | vidtar | åtgärder | |
eller verkställer beslut som har | eller verkställer beslut som har | |||||
meddelats med stöd av förordning | meddelats med stöd av förordning | |||||
(EU) 2017/745 eller denna lag eller | (EU) 2017/745, | förordning (EU) | ||||
de föreskrifter som har meddelats | 2017/746 eller denna lag eller de | |||||
med stöd av lagen. |
|
| föreskrifter som har meddelats med | |||
|
|
| stöd av lagen. |
|
|
|
Vid handräckning gäller bestämmelserna i utsökningsbalken om verkställighet av förpliktelser som inte avser betalningsskyldighet, avhysning eller avlägsnande.
885
Prop. 2020/21:172
Bilaga 9
4 kap.
1 §
En avgift ska betalas av den som
1.ansöker i Sverige om att utses till anmält organ eller som ansöker om utvidgning eller andra ändringar beträffande utseendet av ett anmält organ och anmälan till Europeiska kommissionen av sådana ändringar,
2.ansöker om att få genomföra en klinisk prövning,
3.anmäler att en klinisk prövning ska utföras för att ytterligare utvärdera en CE-märkt produkt inom ramen för produktens avsedda ändamål,
4.anmäler väsentliga ändringar av en klinisk prövning, eller
5.ansöker om tillstånd att enligt artikel 59 i förordning (EU) 2017/745 i Sverige släppa ut en specifik produkt på marknaden eller ta den i bruk trots att de förfaranden som avses i artikel 52 i förordningen inte har genomförts.
2.ansöker om att få genomföra en klinisk prövning eller en pre- standastudie,
3.anmäler att en klinisk prövning eller en prestandastudie ska utföras för att ytterligare utvärdera en CE- märkt produkt inom ramen för pro- duktens avsedda ändamål,
4.anmäler väsentliga ändringar av en klinisk prövning eller en pre- standastudie, eller
5.ansöker om tillstånd att enligt artikel 59 i förordning (EU) 2017/745 eller artikel 54 i för- ordning (EU) 2017/746 i Sverige släppa ut en specifik produkt på marknaden eller ta den i bruk trots att de förfaranden som avses i artikel 52 i förordning (EU) 2017/745 respektive artikel 48 i för- ordning (EU) 2017/746 inte har genomförts.
5 kap.
1 §
Till böter eller fängelse i högst ett år döms den som med uppsåt eller av oaktsamhet släpper ut en produkt på marknaden eller tillhandahåller en sådan produkt i Sverige utan att produkten uppfyller
1. de krav och villkor som gäller | 1. de krav och villkor som gäller |
enligt artikel 5 i förordning (EU) | enligt artikel 5 i förordning (EU) |
2017/745, eller | 2017/745 eller artikel 5 i |
| förordning (EU) 2017/746, eller |
2.de språkkrav som gäller enligt föreskrifter som har meddelats av rege- ringen med stöd av 7 kap. 8 § och som avser den information om en pro- dukt som ska tillhandahållas eller lämnas till användare eller patienter i Sverige.
I ringa fall ska det inte dömas till ansvar.
2 §
Till böter eller fängelse i högst två | Till böter eller fängelse i högst två |
år döms den som med uppsåt eller | år döms den som med uppsåt eller |
av oaktsamhet påbörjar eller | av oaktsamhet påbörjar eller |
genomför en klinisk prövning |
|
886
|
|
|
|
|
|
|
| genomför en klinisk prövning eller | Prop. 2020/21:172 | ||||||
1. utan tillstånd, |
|
|
|
| en prestandastudie |
|
|
|
| Bilaga 9 | |||||
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
| ||||
2. utan | att | ha | lämnat | in | en | 2. utan | att | ha | lämnat | in | en |
| |||
ansökan eller anmälan enligt artikel | ansökan eller anmälan enligt artikel |
| |||||||||||||
70.1, 74, 75 eller 82.1 i förordning | 70.1, 74, 75 eller 82.1 i förordning |
| |||||||||||||
(EU) 2017/745, |
|
|
|
| (EU) 2017/745 eller artikel 66.1, |
| |||||||||
|
|
|
|
|
|
|
| 70 eller 71 i förordning (EU) |
| ||||||
|
|
|
|
|
|
|
| 2017/746, |
|
|
|
|
|
|
|
3. i strid med villkor som anges i beslut, eller |
|
|
|
|
|
|
| ||||||||
4. i strid med ett negativt yttrande | 4. i strid med ett negativt yttrande |
| |||||||||||||
avseende | etisk | granskning | i | avseende | etisk | granskning | i |
| |||||||
enlighet med artikel 70.7 a, 74, 75 | enlighet med artikel 70.7 a, 74, 75 |
| |||||||||||||
eller 82.1 i förordning (EU) | eller 82.1 i förordning (EU) |
| |||||||||||||
2017/745 i det fall den myndighet | 2017/745 eller artikel 66.7 a, 70 |
| |||||||||||||
som prövar frågor enligt 2 kap. 4 § | eller 71 i förordning (EU) |
| |||||||||||||
inte har fattat beslut i frågan. |
|
| 2017/746 i det fall den myndighet |
| |||||||||||
|
|
|
|
|
|
|
| som prövar frågor enligt 2 kap. 4 § |
| ||||||
|
|
|
|
|
|
|
| inte har fattat beslut i frågan. |
|
|
| ||||
I ringa fall ska det inte dömas till ansvar. |
|
|
|
|
|
|
| ||||||||
|
|
|
|
|
|
| 5 § |
|
|
|
|
|
|
| |
Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela |
| ||||||||||||||
föreskrifter om att en sanktionsavgift får tas ut |
|
|
|
|
|
|
| ||||||||
1. om en överträdelse har skett av | 1. om en överträdelse har skett av |
| |||||||||||||
artikel 7 eller 10–16 i förordning | artikel 7 eller 10–16 i förordning |
| |||||||||||||
(EU) 2017/745, |
|
|
|
| (EU) 2017/745 eller artikel 7 eller |
| |||||||||
|
|
|
|
|
|
|
| 10–16 i förordning (EU) 2017/746, |
| ||||||
2. om | en klinisk | prövning | på- | 2. om en klinisk prövning eller en |
| ||||||||||
börjas eller genomförs utan tillstånd | prestandastudie | påbörjas | eller |
| |||||||||||
eller utan att en ansökan eller | genomförs utan tillstånd eller utan |
| |||||||||||||
anmälan lämnats in eller i strid med | att en ansökan eller anmälan |
| |||||||||||||
villkor som anges i beslut, eller |
| lämnats in eller i strid med villkor |
| ||||||||||||
|
|
|
|
|
|
|
| som anges i beslut, eller |
|
|
| ||||
3. om | en klinisk | prövning | på- | 3. om en klinisk prövning eller |
| ||||||||||
börjas eller genomförs i strid med | prestandastudie | påbörjas | eller |
| |||||||||||
ett negativt yttrande avseende den | genomförs i strid med ett negativt |
| |||||||||||||
etiska granskningen i enlighet med | yttrande | avseende | den | etiska |
| ||||||||||
artikel | 70.7 a, 74 | eller | 75 i | granskningen i enlighet med artikel |
| ||||||||||
förordning (EU) 2017/745 i det fall | 70.7 a, 74 eller 75 i förordning (EU) |
| |||||||||||||
den myndighet som prövar frågor | 2017/745 | eller artikel 66.7 a, | 70 |
| |||||||||||
enligt | 2 kap. | 4 § | inte har | fattat | eller 71 i förordning (EU) 2017/746 |
| |||||||||
beslut i frågan, eller |
|
|
|
| i det fall den myndighet som prövar |
| |||||||||
|
|
|
|
|
|
|
| frågor enligt | 2 kap. | 4 § inte | har |
| |||
|
|
|
|
|
|
|
| fattat beslut i frågan., eller |
|
|
| ||||
4. av den som oriktigt har uppgett | 4. av den som oriktigt har uppgett |
| |||||||||||||
sig vara ett anmält organ i enlighet | sig vara ett anmält organ i enlighet |
| |||||||||||||
med artikel 2.42 i förordning (EU) | med artikel 2.42 i förordning (EU) |
| |||||||||||||
2017/745. |
|
|
|
|
| 2017/745 eller artikel 2.34 i för- |
| ||||||||
|
|
|
|
|
|
|
| ordning (EU) 2017/746. |
|
| 887 | ||||
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
Prop. 2020/21:172
Bilaga 9
6 kap.
1 § |
|
| |
Den som har tagit befattning med | Den som har tagit befattning med | ||
något ärende enligt förordning (EU) | något ärende enligt förordning (EU) | ||
2017/745 eller denna lag får inte | 2017/745, | förordning | (EU) |
obehörigen röja eller på annat sätt | 2017/746 eller denna lag får inte | ||
utnyttja vad han eller hon då har fått | obehörigen röja eller på annat sätt | ||
veta om någons affärs- eller | utnyttja vad han eller hon då har fått | ||
driftförhållanden. | veta om någons affärs- eller drift- | ||
| förhållanden. |
|
|
Som obehörigt röjande anses inte att någon fullgör sådan uppgifts- skyldighet som följer av lag eller förordning.
I det allmännas verksamhet tillämpas bestämmelserna i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400).
7 kap.
| 1 § |
|
|
| |
Regeringen eller | den myndighet | Regeringen eller | den myndighet | ||
som regeringen | bestämmer får | som | regeringen | bestämmer | får |
meddela föreskrifter om att krav | meddela föreskrifter om att krav | ||||
som följer av eller väsentligen | som följer av eller väsentligen | ||||
motsvarar kraven enligt förordning | motsvarar kraven enligt förordning | ||||
(EU) 2017/745 och denna lag ska | (EU) | 2017/745, | förordning | (EU) | |
gälla även för produkter som inte | 2017/746 och denna lag ska gälla | ||||
anges i 1 kap. 2 § men som i fråga | även för produkter som inte anges i | ||||
om användningen står nära sådana | 1 kap. | 2 § men | som i fråga om | ||
produkter. |
| användningen står nära sådana pro- | |||
|
| dukter. |
|
|
3 §
Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om
1. de produkter som avses i | 1. de produkter som avses i |
artikel 5.5 i förordning (EU) | artikel 5.5 i förordning (EU) |
2017/745, och | 2017/745 och artikel 5.5 i förord- |
| ning (EU) 2017/746, och |
2.skyldighet för hälso- och sjukvårdsinstitutioner att till den myndighet som regeringen bestämmer lämna ytterligare information om dessa pro- dukter.
|
|
|
|
| 5 § |
|
|
|
|
Regeringen | eller | den myndighet | Regeringen eller | den myndighet | |||||
som | regeringen | bestämmer | får | som | regeringen | bestämmer | får | ||
meddela | föreskrifter | om | meddela föreskrifter om fram- | ||||||
framställning, | förvaring | och | ställning, förvaring och distribution | ||||||
distribution av blod och blod- | av | blod | och | blodkomponenter | |||||
komponenter avsedda att användas | avsedda att användas som råvara | ||||||||
som | råvara | vid | tillverkning | av | vid tillverkning av produkter som | ||||
888 |
|
|
|
| omfattas | av förordning | (EU) | ||
|
|
|
|
|
|
|
|
|
produkter som omfattas av förord- | 2017/745 eller förordning (EU) | Prop. 2020/21:172 |
ning (EU) 2017/745. | 2017/746. | Bilaga 9 |
Föreskrifter om information och rådgivning om genetiska tester
5 a §
Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om den information som ska ges till patienten och om den tillgång till rådgivning som ska finnas i fråga om ett genetiskt test enligt artikel 4 i förordning (EU) 2017/746.
7 §
Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vilka ut- bildningar inom juridik, medicin, farmaci, ingenjörsvetenskap eller annan relevant vetenskaplig disciplin som den person som har ansvar för att regelverket följs ska ha i enlighet med artikel 15.1, 15.2 och 15.6 i förordning (EU) 2017/745.
Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vilka ut- bildningar inom juridik, medicin, farmaci, ingenjörsvetenskap eller annan relevant vetenskaplig disciplin som den person som har ansvar för att regelverket följs ska ha i enlighet med artikel 15.1, 15.2 och 15.6 i förordning (EU) 2017/745 och artikel 15.1, 15.2 och 15.6 i förordning (EU) 2017/746.
Föreskrifter om kliniska | Föreskrifter om kliniska |
prövningar | prövningar och prestandastudier |
12 §
Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela
föreskrifter om den behörighet som |
|
|
|
|
|
1. krävs för att hålla det samtal | 1. krävs för att hålla det samtal | ||||
med försökspersonen som anges i | med försökspersonen som anges i | ||||
artikel 63.2 c i förordning (EU) | artikel 63.2 c | i förordning (EU) | |||
2017/745, | 2017/745 | och | artikel | 59.2 c | i |
| förordning (EU) 2017/746, |
| |||
2. en person ska ha för att till- | 2. en person ska ha för att till- | ||||
handahålla den aktuella sjukvården | handahålla den aktuella sjukvården | ||||
under de förhållanden som gäller | under de förhållanden som gäller | ||||
för kliniska prövningar i enlighet | för kliniska prövningar i enlighet | ||||
med artikel 62.4 j i förordning (EU) | med artikel 62.4 j i förordning (EU) | ||||
2017/745, och | 2017/745 | eller | prestandastudier | i | |
| enlighet | med | artikel | 58.5 j | i |
| förordning (EU) 2017/746, och |
|
3. en person ska ha för att få vara prövare.
889
Prop. 2020/21:172
Bilaga 9
890
13 §
Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om
1. att en sponsor som inte är | 1. att en sponsor som inte är | ||
etablerad inom Europeiska eko- | etablerad | inom | Europeiska |
nomiska samarbetsområdet inte be- | ekonomiska samarbetsområdet inte | ||
höver ha en rättslig företrädare utan | behöver | ha en rättslig | företrädare |
istället får utse minst en utan i stället får utse minst en kontaktperson i enlighet med kontaktperson i enlighet med artikel 62.2 i förordning (EU) artikel 62.2 i förordning (EU)
2017/745, och |
|
|
| 2017/745 eller artikel 58.4 i förord- | ||||||
|
|
|
|
|
| ning (EU) 2017/746, och |
| |||
2. försäkringar eller andra garantier som avses i 2 kap. 3 §. |
| |||||||||
|
|
|
|
| 16 § |
|
|
|
| |
Regeringen | eller | den myndighet | Regeringen | eller | den myndighet | |||||
som | regeringen | bestämmer | får | som | regeringen | bestämmer | får | |||
meddela ytterligare | föreskrifter i | meddela ytterligare föreskrifter i | ||||||||
frågor som rör förordning (EU) | frågor | som | rör | förordning | (EU) | |||||
2017/745 och denna lag och som | 2017/745, | förordning | (EU) | |||||||
behövs för att skydda människors | 2017/746 och denna lag och som | |||||||||
hälsa och säkerhet. |
|
|
| behövs för att skydda människors | ||||||
|
|
|
|
|
| hälsa och säkerhet. |
| |||
|
|
|
|
| 17 § |
|
|
|
| |
Den dokumentation som avses i | Den dokumentation som avses i | |||||||||
kapitel III avsnitt 7 i bilaga IX till | kapitel III avsnitt 7 i bilaga IX till | |||||||||
förordning | (EU) | 2017/745 | ska | förordning | (EU) | 2017/745 | och | |||
hållas tillgänglig för de behöriga | kapitel III avsnitt 6 i bilaga IX till | |||||||||
myndigheter | som |
| utsetts enligt | förordning 2017/746 ska hållas till- | ||||||
förordningen under den tid som | gänglig för de behöriga myndig- | |||||||||
anges i bilagan även om | heter som utsetts enligt respektive | |||||||||
tillverkaren eller dennes auktoris- | förordningar under den tid som | |||||||||
erade | representant | försätts | i | anges i bilagorna även om | ||||||
konkurs, går i likvidation eller upp- | tillverkaren eller dennes auktoriser- | |||||||||
hör med sin verksamhet. Tillverkar- | ade representant försätts i konkurs, | |||||||||
en eller dennes auktoriserade repre- | går i likvidation eller upphör med | |||||||||
sentant ska i sådana fall anmäla till | sin verksamhet. Tillverkaren | eller | ||||||||
den myndighet som regeringen be- | dennes auktoriserade representant | |||||||||
stämmer vem som ansvarar för | ska i sådana fall anmäla till den | |||||||||
arkiveringen | av handlingarna | och | myndighet som regeringen bestäm- | |||||||
var de förvaras. |
|
|
| mer vem som ansvarar för | ||||||
|
|
|
|
|
| arkiveringen | av handlingarna och | |||
|
|
|
|
|
| var de förvaras. |
|
|
Denna lag träder i kraft den 26 maj 2022.
1.4Förslag till lag med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om medicintekniska produkter
Härigenom föreskrivs följande.
Inledande bestämmelser
1 § Denna lag kompletterar Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG, i denna lag kallad EU-förordningen.
Enligt artikel 62.3 i EU-förordningen ska vissa kliniska prövningar vara föremål för vetenskaplig och etisk granskning. Lagen innehåller bestämmelser om den etiska granskningen av ansökningar och an- mälningar för att få genomföra en klinisk prövning.
2 § Termer och uttryck i denna lag har samma betydelse som i EU- förordningen.
Kompletterande bestämmelser om tillstånd att genomföra en klinisk prövning finns i lagen (2021:000) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om medicintekniska produkter.
3 § Den etiska granskningen ska utföras av Etikprövningsmyndigheten.
Prop. 2020/21:172
Bilaga 9
Etisk granskning av en ansökan om tillstånd till en klinisk prövning eller av en anmälan om väsentlig ändring
4 § Resultatet av en etisk granskning enligt artiklarna 62.4 b, 75.3 b och
78.10i EU-förordningen ska redovisas i ett yttrande som beslutas av Etik- prövningsmyndigheten och lämnas till Läkemedelsverket.
Yttrandet ska innehålla en bedömning av om en ansökan om tillstånd eller en anmälan om väsentlig ändring ska beviljas, beviljas på vissa vill- kor eller avslås.
Om en ansökan eller anmälan avser användning av biologiskt material från försökspersoner, ska Etikprövningsmyndigheten i sitt yttrande föreslå vilka krav som ska gälla i fråga om information och samtycke för användning av materialet.
Etisk granskning i vissa fall av en ansökan eller en anmälan om en klinisk prövning
5 § Resultatet av en etisk granskning av en ansökan enligt artikel 70.7 a i EU-förordningen ska redovisas i ett yttrande som beslutas av Etikprövningsmyndigheten och ställs till sponsorn med kopia till Läkemedelsverket.
Resultatet av en etisk granskning av en anmälan enligt artikel 74.1 i EU- förordningen ska också redovisas i ett yttrande som beslutas av Etikprövningsmyndigheten och ställs till sponsorn med kopia till Läkemedelsverket.
891
Prop. 2020/21:172
Bilaga 9
892
Ett beslut i fråga om en klinisk prövning i enlighet med första stycket ska meddelas senast 40 dagar efter utgången av det valideringsdatum som avses i artikel 70.5 i EU-förordningen.
Utgångspunkter för etisk granskning och beslutsförhet m.m.
6 § Vad som anges i 7–11 §§ lagen (2003:460) om etikprövning av forsk- ning som avser människor ska ligga till grund för bedömningen vid granskning enligt 4 och 5 §§.
Vid en etisk granskning av en ansökan om tillstånd att genomföra en klinisk prövning eller en anmälan av en klinisk prövning ska 25–28 §§ lagen om etikprövning av forskning som avser människor tillämpas.
Överklagande
7 § Etikprövningsmyndighetens beslut enligt 5 § får överklagas till Överklagandenämnden för etikprövning. Andra beslut enligt denna lag får inte överklagas.
Beslut av Överklagandenämnden för etikprövning får inte överklagas.
Denna lag träder i kraft den 26 maj 2021.
1.5Förslag till lag om ändring i lagen (2021:000) med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om medicintekniska produkter
Härigenom föreskrivs att rubriken till lagen (2021:000) med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om medicintekniska produkter samt 1, 2 och 4–6 §§ och rubrikerna närmast före 4 och 5 §§ ska ha följande lydelse.
Lydelse enligt avsnitt 2.4 | Föreslagen lydelse |
Prop. 2020/21:172
Bilaga 9
Lag med kompletterande | Lag med kompletterande |
bestämmelser om etisk | bestämmelser om etisk |
granskning till EU:s | granskning till EU:s |
förordning om | förordningar om |
medicintekniska produkter | medicintekniska produkter |
| 1 § |
Denna lag kompletterar Europa- parlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG, i denna lag kallad EU-förordningen.
Enligt artikel 62.3 i EU-förord- ningen ska vissa kliniska prövningar vara föremål för vetenskaplig och etisk granskning. Lagen innehåller bestämmelser om den etiska granskningen av ansök- ningar och anmälningar för att få genomföra en klinisk prövning.
Denna lag kompletterar
1.Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG, och
2.Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/746 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik och om upp- hävande av direktiv 98/79/EG och
kommissionensbeslut 2010/227/EU.
Enligt artikel 62.3 i förordning (EU) 2017/745 och artikel 58.3 i förordning (EU) 2017/746 ska vissa kliniska prövningar och vissa pre- standastudier vara föremål för vetenskaplig och etisk granskning. Lagen innehåller bestämmelser om den etiska granskningen av ansök- ningar och anmälningar för att få genomföra en klinisk prövning eller en prestandastudie.
893
Prop. 2020/21:172
2 §
Bilaga 9
Termer och uttryck i denna lag har samma betydelse som i EU-förord- ningen.
Kompletterande bestämmelser om tillstånd att genomföra en klinisk prövning finns i lagen (2021:000) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om medicintekniska produkter.
Termer och uttryck i denna lag har samma betydelse som i förordning (EU) 2017/745 och förordning
(EU) 2017/746.
Kompletterande bestämmelser om tillstånd att genomföra en klinisk prövning eller en prestanda- studie finns i lagen (2021:000) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintek- niska produkter.
Etisk granskning av en ansökan | Etisk granskning av en ansökan |
om tillstånd till en klinisk | om tillstånd till en klinisk |
prövning eller av en anmälan om | prövning eller en prestandastudie |
väsentlig ändring | eller av en anmälan om väsentlig |
| ändring |
4 § | |
Resultatet av en etisk granskning | Resultatet av en etisk granskning |
enligt artiklarna 62.4 b, 75.3 b och | enligt artiklarna 62.4 b, 75.3 b och |
78.10i EU-förordningen ska redo- 78.10 i förordning (EU) 2017/745
visas i ett yttrande som beslutas av | och artiklarna 58.5 b, 71.3 b och | |
Etikprövningsmyndigheten | och | 74.10 i förordning (EU) 2017/746 |
lämnas till Läkemedelsverket. |
| ska redovisas i ett yttrande som |
|
| beslutas av Etikprövningsmyndig- |
|
| heten och lämnas till Läkemedels- |
|
| verket. |
Yttrandet ska innehålla en be- | Yttrandet ska innehålla en be- | |
dömning av om en ansökan om till- | dömning av om en ansökan om | |
stånd eller en anmälan om väsentlig | tillstånd eller anmälan om väsentlig | |
ändring av en klinisk prövning ska | ändring av en klinisk prövning eller | |
beviljas, beviljas på vissa villkor | en prestandastudie ska beviljas, be- | |
eller avslås. |
| viljas på vissa villkor eller avslås. |
Om en ansökan avser användning av biologiskt material från försöks- personer, ska Etikprövningsmyndigheten i sitt yttrande föreslå vilka krav som ska gälla i fråga om information och samtycke för användning av materialet.
894
Etisk granskning i vissa fall av | Etisk granskning i vissa fall av |
| ||||||
en ansökan eller en anmälan av | en ansökan eller en anmälan av | |||||||
en klinisk prövning |
|
| en klinisk prövning eller en |
|
| |||
|
|
| prestandastudie |
|
|
|
| |
|
| 5 § |
|
|
|
|
| |
Resultatet av en etisk granskning av | Resultatet av en etisk granskning av | |||||||
en ansökan enligt artikel 70.7 a i | en ansökan enligt artikel 70.7 a i | |||||||
EU-förordningen ska redovisas i ett | förordning | (EU) | 2017/745 | eller | ||||
yttrande som beslutas av Etik- | artikel 66.7 a i | förordning | (EU) | |||||
prövningsmyndigheten och | ställs | 2017/746 ska redovisas i ett yttr- | ||||||
till sponsorn med kopia till | ande som beslutas av Etikpröv- | |||||||
Läkemedelsverket. |
|
| ningsmyndigheten och | ställs | till | |||
|
|
| sponsorn med kopia till Läke- | |||||
|
|
| medelsverket. |
|
|
|
| |
Resultatet av en etisk granskning | Resultatet av en etisk granskning | |||||||
av en anmälan enligt artikel 74.1 i | av en anmälan enligt artikel 74.1 i | |||||||
EU-förordningen | ska | också | förordning | (EU) | 2017/745 | eller | ||
redovisas i ett yttrande som beslutas | artikel 70.1 i förordning (EU) | |||||||
av Etikprövningsmyndigheten och | 2017/746 ska också redovisas i ett | |||||||
ställs till sponsorn med kopia till | yttrande | som | beslutas |
| av | |||
Läkemedelsverket. |
|
| Etikprövningsmyndigheten | och | ||||
|
|
| ställs till sponsorn med kopia till | |||||
|
|
| Läkemedelsverket. |
|
|
| ||
Ett beslut i fråga om en klinisk | Ett beslut i fråga om en klinisk | |||||||
prövning i enlighet med första | prövning i enlighet med artikel | |||||||
stycket ska meddelas senast 40 | 70.7 a i förordning (EU) 2017/745 | |||||||
dagar efter utgången av det valider- | ska meddelas senast 40 dagar efter | |||||||
ingsdatum som avses i artikel 70.5 i | utgången av det | valideringsdatum | ||||||
EU-förordningen. |
|
| som avses i artikel 70.5 i förordning | |||||
|
|
| (EU) 2017/745. Ett beslut i fråga | |||||
|
|
| om en prestandastudie i enlighet | |||||
|
|
| med artikel | 66.7 a i | förordning | |||
|
|
| (EU) 2017/746 ska meddelas senast | |||||
|
|
| 40 dagar efter utgången av det | |||||
|
|
| valideringsdatum | som | avses | i | ||
|
|
| artikel 66.5 i förordning (EU) | |||||
|
|
| 2017/746. |
|
|
|
|
|
Prop. 2020/21:172
Bilaga 9
6 §
Vad som anges i 7–11 §§ lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor ska ligga till grund för bedömningen vid granskning enligt 4 och 5 §§.
895
Prop. 2020/21:172
Bilaga 9
Vid etisk granskning av en an- sökan om tillstånd att genomföra en klinisk prövning eller en anmälan av en klinisk prövning ska 25– 28 §§ lagen om etikprövning av forskning som avser människor tillämpas.
Vid etisk granskning av en an- sökan om tillstånd att genomföra en klinisk prövning eller en prestandastudie eller en anmälan av en klinisk prövning eller en pre- standastudie ska 25–28 §§ lagen om etikprövning av forskning som avser människor tillämpas.
Denna lag träder i kraft den 26 maj 2022.
896
1.6Förslag till lag om ändring i lagen (2018:1273) om ändring i lagen (2002:297) om biobanker i hälso- och sjukvården m.m.
Härigenom föreskrivs att 1 kap. 5 § och rubriken närmast före 1 kap. 5 § i lydelsen enligt lagen (2018:1273) om ändring i lagen (2002:297) om biobanker i hälso- och sjukvården m.m. ska utgå.
Prop. 2020/21:172
Bilaga 9
897
Prop. 2020/21:172
Bilaga 9
1.7Förslag till lag om ändring i lagen (2002:297) om biobanker i hälso- och sjukvården m.m.
Härigenom föreskrivs att det i lagen (2002:297) om biobanker i hälso- och sjukvården m.m. ska införas en ny paragraf, 1 kap. 5 §, och närmast före 1 kap. 5 § en ny rubrik av följande lydelse.
Nuvarande lydelse | Föreslagen lydelse |
1 kap.
Tystnadsplikt i vissa fall 5 §
Den som är eller har varit anställd eller uppdragstagare vid en bio- bank som inrättats i enskild verk- samhet får inte obehörigen röja eller utnyttja uppgifter i en ansökan eller anmälan om klinisk prövning enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintek- niska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning
(EG) nr 1223/2009 och om upphäv- ande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG.
Som obehörigt röjande anses inte att någon fullgör sådan uppgifts- skyldighet som följer av lag eller förordning.
Denna lag träder i kraft den 26 maj 2021.
898
Den som är eller har varit anställd eller uppdragstagare vid en biobank som inrättats i enskild verksamhet får inte obehörigen röja eller utnyttja uppgifter i en ansökan eller anmälan om klinisk prövning enligt Europaparlamentets och rådets för- ordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG.1.8Förslag till lag om ändring i lagen (2002:297) om biobanker i hälso- och sjukvården m.m.
Härigenom föreskrivs att 1 kap. 5 § lagen (2002:297) om biobanker i hälso- och sjukvården m.m. ska ha följande lydelse.
Prop. 2020/21:172
Bilaga 9
Lydelse enligt avsnitt 2.7 | Föreslagen lydelse |
1 kap.
5 §1
Den som är eller har varit anställd eller uppdragstagare vid en biobank som inrättats i enskild verksamhet får inte obehörigen röja eller utnyttja uppgifter i
1. en ansökan om tillstånd till en klinisk läkemedelsprövning, eller
2. en ansökan eller anmälan om
klinisk prövning enligt Europa- parlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG.
Som obehörigt röjande anses inte att någon fullgör sådan upp- giftsskyldighet som följer av lag eller förordning.
Denna lag träder i kraft den dag som regeringen bestämmer.
1 Senaste lydelse 2021:000. | 899 |
Prop. 2020/21:172
Bilaga 9
1.9Förslag till lag om ändring i lagen (2002:297) om biobanker i hälso- och sjukvården m.m.
Härigenom föreskrivs att 1 kap. 5 § lagen (2002:297) om biobanker i hälso- och sjukvården m.m. ska ha följande lydelse.
Lydelse enligt avsnitt 2.8 | Föreslagen lydelse |
1 kap.
5 §1
Den som är eller har varit anställd eller uppdragstagare vid en biobank som inrättats i enskild verksamhet får inte obehörigen röja eller utnyttja upp- gifter i
1.en ansökan om tillstånd till en klinisk läkemedelsprövning, eller
2.en ansökan eller anmälan om klinisk prövning enligt Europa- parlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG.
1.en ansökan om tillstånd till en klinisk läkemedelsprövning,
2.en ansökan eller anmälan om klinisk prövning enligt Europa- parlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG, eller
3.en ansökan eller anmälan om en prestandastudie enligt Europa- parlamentets och rådets förordning (EU) 2017/746 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik och om upphävande av direktiv 98/79/EG
och kommissionens beslut 2010/227/EU.
Som obehörigt röjande anses inte att någon fullgör sådan upp- giftsskyldighet som följer av lag eller förordning.
Denna lag träder i kraft den 26 maj 2022.
900 | 1 Senaste lydelse 2021:000. |
1.10Förslag till lag om ändring i lagen (2018:1092) om ändring i lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor
Härigenom föreskrivs att 24 och 25 §§ i lydelsen enligt lagen (2018:1092) om ändring i lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor ska utgå.
Prop. 2020/21:172
Bilaga 9
901
Prop. 2020/21:172
Bilaga 9
1.11Förslag till lag om ändring i lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor
Härigenom föreskrivs att det i lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor ska införas tre nya paragrafer, 4 a, 24 a och 25 a §§, av följande lydelse.
Nuvarande lydelse | Föreslagen lydelse |
|
| |||
| 4 a § |
|
|
|
|
|
| Lagen ska inte tillämpas på kliniska | |||||
| prövningar | enligt | Europa- | |||
| parlamentets och rådets förordning | |||||
| (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 | |||||
| om medicintekniska produkter, om | |||||
| ändring av | direktiv | 2001/83/EG, | |||
| förordning (EG) nr 178/2002 och | |||||
| förordning (EG) nr 1223/2009 och | |||||
| om upphävande av rådets direktiv | |||||
| 90/385/EEG och 93/42/EEG. |
| ||||
| Med undantag från första stycket | |||||
| ska lagen dock tillämpas på sådana | |||||
| studier för klinisk uppföljning efter | |||||
| utsläppandet | på | marknaden | som | ||
| inte kräver anmälan enligt artikel | |||||
| 74 i förordning (EU) 2017/745 om | |||||
| en sådan studie i övrigt omfattas av | |||||
| lagens tillämpningsområde. |
| ||||
| Bestämmelser om etisk gransk- | |||||
| ning av sådana prövningar som | |||||
| avses i första stycket finns i lagen | |||||
| (2021:000) | med | kompletterande | |||
| bestämmelser om etisk granskning | |||||
| till | EU:s | förordning | om | ||
| medicintekniska produkter. |
|
902
24 a §
Etikprövningsmyndigheten ska ock- så lämna sådana yttranden som anges i 4 och 5 §§ lagen (2021:000) med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om medicintekniska produkter.
25 a §
Vid de avdelningar som utför etisk granskning enligt lagen (2021:000) med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s
förordning om medicintekniska Prop. 2020/21:172 produkter ska minst en av de Bilaga 9
ledamöter som företräder allmänna intressen representera en eller flera patientorganisationer.
Denna lag träder i kraft den 26 maj 2021.
903
Prop. 2020/21:172
Bilaga 9
1.12Förslag till lag om ändring i lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor
Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor
dels att 24 a § ska ha följande lydelse,
dels att det ska införas två nya paragrafer, 4 b och 25 b §§, av följande lydelse.
Nuvarande lydelse | Föreslagen lydelse | |
| 4 b § |
|
| Lagen ska inte tillämpas på kliniska | |
| prövningar | av humanläkemedel. |
| Bestämmelser om etisk granskning | |
| av sådana prövningar finns i lagen | |
| (2018:1091) | med kompletterande |
| bestämmelser om etisk granskning | |
| till EU:s förordning om kliniska | |
| prövningar av humanläkemedel. | |
Lydelse enligt avsnitt 2.11 | Föreslagen lydelse | |
| 24 a §1 |
|
Etikprövningsmyndigheten ska också lämna sådana yttranden som anges i 4 och 5 §§ lagen (2021:000) med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om medicintekniska produkter.
Etikprövningsmyndigheten ska också lämna sådana yttranden som anges i
–3 § lagen (2018:1091) med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förord- ning om kliniska prövningar av humanläkemedel, och
–4 och 5 §§ lagen (2021:000) med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om medicintekniska produkter.
904 | 1 Senaste lydelse 2021:000. |
Nuvarande lydelse | Föreslagen lydelse | Prop. 2020/21:172 | |
| 25 b § |
| Bilaga 9 |
|
|
| |
| Vid de avdelningar som utför etisk | ||
| granskning | enligt | lagen |
| (2018:1091) | med kompletterande |
bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om kliniska prövningar av humanläkemedel ska minst en av de ledamöter som före- träder allmänna intressen repre- sentera en eller flera patient- organisationer.
Denna lag träder i kraft den dag som regeringen bestämmer.
905
Prop. 2020/21:172
Bilaga 9
1.13Förslag till lag om ändring i lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor
Härigenom föreskrivs att 4 a, 24 a och 25 a §§ lagen (2003:460) om etik- prövning av forskning som avser människor ska ha följande lydelse.
Lydelse enligt avsnitt 2.11 | Föreslagen lydelse |
4 a §1
Lagen ska inte tillämpas på kliniska
prövningar enligt Europa- parlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG.
Med undantag från första stycket ska lagen dock tillämpas på sådana studier för klinisk uppföljning efter utsläppandet på marknaden som inte kräver anmälan enligt artikel 74 i förordning (EU) 2017/745 om en sådan studie i övrigt omfattas av lagens tillämpningsområde.
Bestämmelser om etisk gransk- ning av sådana prövningar som avses i första stycket finns i lagen (2021:000) med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om medicin- tekniska produkter.
Lagen ska inte tillämpas på
1.kliniska prövningar enligt Europaparlamentets och rådets för-
ordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och
93/42/EEG, eller |
|
2. prestandastudier | enligt |
Europaparlamentets och | rådets |
förordning (EU) 2017/746 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik och om upphävande av direktiv 98/79/EG och kommissionens beslut 2010/227/EU.
Med undantag från första stycket ska lagen dock tillämpas på sådana studier för klinisk uppföljning efter utsläppandet på marknaden som inte kräver anmälan enligt artikel 74 i förordning (EU) 2017/745 och sådana prestandastudier avseende CE-märkta produkter som inte kräver anmälan enligt artikel 70 i förordning (EU) 2017/746, om dessa studier i övrigt omfattas av lagens tillämpningsområde.
Bestämmelser om etisk gransk- ning av sådana prövningar och studier som avses i första stycket finns i lagen (2021:000) med kom- pletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordningar om medicintekniska produkter.
906 | 1 Senaste lydelse 2021:000. |
Lydelse enligt avsnitt 2.12 | Föreslagen lydelse | Prop. 2020/21:172 |
|
| Bilaga 9 |
24 a §2
Etikprövningsmyndigheten ska också lämna sådana yttranden som anges i
–3 § lagen (2018:1091) med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om kliniska prövningar av human- läkemedel, och
– 4 och | 5 §§ | lagen (2021:000) | – 4 och 5 §§ lagen (2021:000) |
med kompletterande bestämmelser | med kompletterande bestämmelser | ||
om etisk granskning till EU:s | om etisk granskning till EU:s | ||
förordning | om | medicintekniska | förordningar om medicintekniska |
produkter. |
|
| produkter. |
Lydelse enligt avsnitt 2.11 | Föreslagen lydelse |
25 a §3
Vid de avdelningar som utför etisk granskning enligt lagen (2021:000) med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om medicintekniska produkter ska minst en av de ledamöter som företräder allmänna intressen representera en eller flera patientorganisationer.
Vid de avdelningar som utför etisk granskning enligt lagen (2021:000) med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordningar om medicintekniska produkter ska minst en av de ledamöter som företräder allmänna intressen representera en eller flera patientorganisationer.
Denna lag träder i kraft den 26 maj 2022.
2 | Senaste lydelse 2021:000. | 907 |
3 | Senaste lydelse 2021:000. |
Prop. 2020/21:172
Bilaga 9
1.14Förslag till lag om ändring i lagen (2006:496) om blodsäkerhet
Härigenom föreskrivs att 1, 2, 4 och 22 §§ lagen (2006:496) om blodsäkerhet ska ha följande lydelse.
Nuvarande lydelse |
| Föreslagen lydelse |
|
| ||||
|
| 1 §1 |
|
|
|
|
| |
Denna lag innehåller bestämmelser | Denna lag innehåller bestämmelser | |||||||
som syftar till att skydda | som syftar till att skydda | |||||||
människors hälsa när blod och | människors hälsa när blod och | |||||||
blodkomponenter | från människor | blodkomponenter | från människor | |||||
hanteras för att användas vid | hanteras för att användas vid | |||||||
transfusion | eller | tillverkning av | transfusion | eller | tillverkning av | |||
läkemedel | eller | medicintekniska | läkemedel | eller | produkter | som | ||
produkter. |
|
| omfattas | av | Europaparlamentets | |||
|
|
| och rådets | förordning | (EU) | |||
|
|
| 2017/745 av den 5 april 2017 om | |||||
|
|
| medicintekniska | produkter, | om | |||
|
|
| ändring | av |
| direktiv 2001/83/EG, | ||
|
|
| förordning (EG) nr 178/2002 och | |||||
|
|
| förordning (EG) nr 1223/2009 och |
om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG.
Nuvarande lydelse
2 §
I denna lag används följande beteckningar med nedan angiven betydelse.
Allvarlig | avvikande Händelse | i | samband | med | insamling, | |||
händelse | kontroll, | framställning, | förvaring | och | ||||
| distribution av blod och blodkomponenter | |||||||
| som kan leda till döden, vara | |||||||
| invalidiserande, | medföra | betydande | |||||
| funktionsnedsättning, | medföra | behov av | |||||
| sjukhusvård, | förlänga | sjukhusvård | eller | ||||
| förlänga det sjukliga tillståndet. |
|
|
Blodcentral | Inrättning där fysisk eller juridisk person | ||
| bedriver blodverksamhet. |
| |
Blodkomponenter | Erytrocyter | (röda | blodkroppar), |
| leukocyter | (vita | blodkroppar), |
| trombocyter (blodplättar) och blodplasma. |
908 | 1 Senaste lydelse 2007:1130. |
Blodstamceller | Multipotent stamcell som kan bilda alla | Prop. 2020/21:172 | ||
| typer av blodceller. |
|
| Bilaga 9 |
Blodverksamhet | Insamling och kontroll av blod | och |
| |
| blodkomponenter avsedda att användas |
| ||
| vid transfusion, tillverkning av läkemedel |
| ||
| eller medicintekniska | produkter, | eller |
|
| framställning, förvaring | och distribution |
| |
| av blod och blodkomponenter avsedda att |
| ||
| användas vid transfusion. |
|
|
Föreslagen lydelse
2 §2
I denna lag används följande beteckningar med nedan angiven betydelse.
Allvarlig | avvikande | Händelse i samband med insamling, | |||
händelse |
| kontroll, framställning, förvaring | och | ||
|
| distribution av blod och blodkomponenter | |||
|
| som kan leda till döden, vara invalidi- | |||
|
| serande, medföra betydande funktions- | |||
|
| nedsättning, | medföra | behov | av |
|
| sjukhusvård, | förlänga sjukhusvård | eller | |
|
| förlänga det sjukliga tillståndet. |
| ||
Blodcentral |
| Inrättning där fysisk eller juridisk person | |||
|
| bedriver blodverksamhet. |
|
| |
Blodkomponenter |
| Erytrocyter | (röda | blodkroppar), | |
|
| leukocyter | (vita | blodkroppar), | |
|
| trombocyter (blodplättar) och blodplasma. | |||
Blodstamceller |
| Multipotent stamcell som kan bilda alla | |||
|
| typer av blodceller. |
|
| |
Blodverksamhet |
| Insamling och kontroll av blod och | |||
|
| blodkomponenter avsedda | att användas | ||
|
| vid transfusion, tillverkning av läkemedel | |||
|
| eller produkter som omfattas av förord- | |||
|
| ning (EU) 2017/745, eller framställning, | |||
|
| förvaring och distribution av blod och | |||
|
| blodkomponenter avsedda | att användas | ||
|
| vid transfusion. |
|
|
2 Senaste lydelse 2007:1130. | 909 |
Prop. 2020/21:172
Bilaga 9
Nuvarande lydelse | Föreslagen lydelse |
4 §3
Vid framställning, förvaring och distribution av blod och blodkom- ponenter som är avsedda att användas som råvara vid tillverk- ning av läkemedel eller medicintek- niska produkter gäller i stället lagen (1993:584) om medicintekniska produkter respektive läkemedels- lagen (2015:315).
Vid framställning, förvaring och distribution av blod och blodkom- ponenter som är avsedda att an- vändas som råvara vid tillverkning av läkemedel eller produkter som omfattas av förordning (EU) 2017/745 gäller i stället läke- medelslagen (2015:315) respektive förordning (EU) 2017/745 och lagen (2021:000) med komplett- erande bestämmelser till EU:s för- ordning om medicintekniska pro- dukter.
|
|
| 22 §4 |
|
|
| |
Den som tillhör eller har tillhört | Den som tillhör eller har tillhört | ||||||
personal | inom | enskilt bedriven | personal | inom | enskilt | bedriven | |
blodverksamhet som rör insamling | blodverksamhet som rör insamling | ||||||
och kontroll av blod och blodkom- | och kontroll av blod och blod- | ||||||
ponenter avsedda att användas vid | komponenter avsedda att användas | ||||||
tillverkning av | läkemedel | eller | vid tillverkning av läkemedel eller | ||||
medicintekniska produkter får inte | produkter | som | omfattas av | ||||
obehörigen röja vad han eller hon i | förordning (EU) 2017/745 får inte | ||||||
verksamheten har fått veta om en | obehörigen röja vad han eller hon i | ||||||
enskild givares hälsotillstånd eller | verksamheten har fått veta om en | ||||||
andra personliga förhållanden. Som | enskild givares hälsotillstånd eller | ||||||
obehörigt röjande anses inte att | andra personliga förhållanden. Som | ||||||
någon | fullgör | sådan | upp- | obehörigt röjande anses inte att | |||
giftsskyldighet som följer av lag | någon | fullgör | sådan | ||||
eller förordning. |
|
| uppgiftsskyldighet som följer av lag | ||||
|
|
|
| eller förordning. |
|
|
För det allmännas verksamhet gäller bestämmelserna i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400).
Denna lag träder i kraft den 26 maj 2021.
910 | 3 | Senaste lydelse 2015:321. |
4 | Senaste lydelse 2009:516. |
1.15Förslag till lag om ändring i lagen (2006:496) om blodsäkerhet
Härigenom föreskrivs att 4 § lagen (2006:496) om blodsäkerhet ska ha följande lydelse.
Lydelse enligt avsnitt 2.14 | Föreslagen lydelse |
4 §1
Prop. 2020/21:172
Bilaga 9
Vid framställning, förvaring och distribution av blod och blodkom- ponenter som är avsedda att an- vändas som råvara vid tillverkning av läkemedel eller produkter som omfattas av förordning (EU) 2017/745 gäller i stället läke- medelslagen (2015:315) respektive förordning (EU) 2017/745 och lagen (2021:000) med komplett- erande bestämmelser till EU:s förordning om medicintekniska produkter.
Vid framställning, förvaring och distribution av blod och blodkom- ponenter som är avsedda att an- vändas som råvara vid tillverkning av läkemedel eller produkter som omfattas av förordning (EU) 2017/745 gäller i stället läke- medelslagen (2015:315) respektive förordning (EU) 2017/745 och lagen (2021:000) med komplett- erande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter.
Denna lag träder i kraft den 26 maj 2022.
1 Senaste lydelse 2021:000. | 911 |
Prop. 2020/21:172
Bilaga 9
1.16Förslag till lag om ändring i lagen (2018:1093) om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400)
Härigenom föreskrivs i fråga om offentlighets- och sekretesslagen (2009:400)
dels att 24 kap. 3 och 3 a §§ lagen i stället för lydelsen enligt lagen (2018:1093) om ändring i den lagen ska ha följande lydelse,
dels att ikraftträdandebestämmelsen till lagen (2018:1093) om ändring i den lagen ska ha följande lydelse.
Lydelse enligt SFS 2018:1093 Föreslagen lydelse
24 kap.
|
|
|
| 3 § |
|
|
|
Sekretess gäller i verksamhet som | Sekretess gäller i verksamhet |
| |||||
består i etikprövning och tillsyn | 1. som består i etikprövning och | ||||||
enligt | lagen | (2003:460) | om | tillsyn enligt lagen (2003:460) om | |||
etikprövning | av forskning | som | etikprövning | av | forskning | som | |
avser människor och i verksamhet | avser människor, och |
| |||||
enligt | lagen | (2018:1091) | med | 2. enligt lagen (2021:000) med | |||
kompletterande bestämmelser | om | kompletterande bestämmelser | om | ||||
etisk granskning till EU:s för- | etisk granskning till EU:s förord- | ||||||
ordning om kliniska prövningar av | ning om medicintekniska produkt- | ||||||
humanläkemedel |
| er. |
|
|
| ||
|
|
|
| Sekretess | enligt | första stycket | |
|
|
|
| gäller |
|
|
|
1.för uppgift om en enskilds personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider men, och
2.för uppgift om en enskilds ekonomiska förhållanden, om det kan antas att den enskilde lider skada om uppgiften röjs.
| Sekretessen gäller inte beslut i | Sekretessen för uppgift i ett | ||||||
| andra ärenden än sådana som | beslut i ett ärende som avser ett | ||||||
| avser ett yttrande om etisk | yttrande om etisk granskning enligt | ||||||
| granskning av en ansökan om | 4 § | lagen | med kompletterande | ||||
| tillstånd att utföra klinisk läke- | bestämmelser om etisk granskning | ||||||
| medelsprövning. | Sekretessen | för | till | EU:s | förordning | om | |
| uppgifter i ett beslut om sådant yttr- | medicintekniska produkter upphör | ||||||
| ande upphör att gälla när Läke- | att gälla |
|
|
| |||
| medelsverket fattat beslut i fråga | 1. när | Läkemedelsverket | fattat | ||||
| om tillstånd till klinisk läkemedels- | beslut i frågan, eller |
| |||||
| prövning enligt | 7 kap. 6 § | läke- | 2. vid den tidpunkt som anges i | ||||
| medelslagen (2015:315), eller till- | artikel 75.3 eller 75.4 i förordning | ||||||
| stånd till sådan prövning ska anses | (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 | ||||||
| beviljat enligt artikel 8.6, 14.11, | om medicintekniska produkter, om | ||||||
| 19.4, 20.8 eller 23.6 i Europaparla- | ändring | av | direktiv 2001/83/EG, | ||||
| mentets och rådets förordning (EU) | förordning (EG) nr 178/2002 och | ||||||
| nr 536/2014 av den 16 april 2014 | förordning (EG) nr 1223/2009 och | ||||||
912 | om kliniska prövningar av human- | om upphävande av rådets direktiv |
läkemedel och om upphävande av direktiv 2001/20/EG.
För uppgift i en allmän handling gäller sekretessen enligt första stycket 1 i högst sjuttio år och enligt första stycket 2 i högst tjugo år.
90/385/EEG och 93/42/EEG i det | Prop. 2020/21:172 |
fall som Läkemedelsverket inte har | Bilaga 9 |
fattat något beslut i ett ärende om |
|
väsentlig ändring enligt artikel 75 i |
|
förordning (EU) 2017/745. |
|
Sekretessen gäller inte beslut i |
|
andra ärenden än de som avses i |
|
tredje stycket. |
|
För uppgift i en allmän handling |
|
gäller sekretessen enligt andra |
|
stycket 1 i högst sjuttio år och enligt |
|
andra stycket 2 i högst tjugo år. |
|
3 a §
Får en myndighet en uppgift som är sekretessreglerad i 3 § första styck- et från Etikprövningsmyndigheten för att bistå i den etiska granskning- en av en ansökan om tillstånd att utföra klinisk läkemedelsprövning,
blir sekretessbestämmelsen tillämplig på uppgiften även hos den mottagande myndigheten.
Denna lag träder i kraft den dag som regeringen bestämmer.
Får en myndighet en uppgift som är sekretessreglerad i 3 § första och andra styckena från Etikprövnings- myndigheten för att bistå i den etiska granskningen av en ansökan eller en anmälan om att genomföra en klinisk prövning, blir sekretess- bestämmelsen tillämplig på uppgiften även hos den mottagande myndigheten.
Denna lag träder i kraft den 26 maj 2021.
913
Prop. 2020/21:172
Bilaga 9
1.17Förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400)
Härigenom föreskrivs att det i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) ska införas en ny paragraf, 30 kap. 25 c §, av följande lydelse.
Nuvarande lydelse | Föreslagen lydelse |
30 kap.
25 c §
Sekretessen enligt 23 § hindrar inte att en uppgift lämnas ut till en bio- bank som inrättats i enskild verk- samhet i enlighet med vad som
föreskrivs i förordningen (2021:000) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om medicintekniska produkter.
Denna lag träder i kraft den 26 maj 2021.
914
1.18Förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400)
Härigenom föreskrivs att 24 kap. 3 och 3 a §§ offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) ska ha följande lydelse.
Lydelse enligt avsnitt 2.16 | Föreslagen lydelse |
24 kap.
3 §1
Prop. 2020/21:172
Bilaga 9
Sekretess gäller i verksamhet
1.som består i etikprövning och tillsyn enligt lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor, och
2.enligt lagen (2021:000) med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förord- ning om medicintekniska produkt- er.
Sekretess gäller i verksamhet
1.som består i etikprövning och tillsyn enligt lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor,
2.enligt lagen (2018:1091) med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förord- ning om kliniska prövningar av humanläkemedel, och
3.enligt lagen (2021:000) med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förord- ning om medicintekniska produkt- er.
Sekretess enligt första stycket gäller
1.för uppgift om en enskilds personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider men, och
2.för uppgift om en enskilds ekonomiska förhållanden, om det kan antas att den enskilde lider skada om uppgiften röjs.
Sekretessen för uppgift i ett beslut i ett ärende som avser ett yttrande om etisk granskning av ansökan om tillstånd att utföra klinisk läkemedelsprövning upphör att gälla
1. när Läkemedelsverket fattat beslut i fråga om tillstånd till klinisk läkemedelsprövning enligt 7 kap. 7 § läkemedelslagen (2015:315), eller
2. när tillstånd till sådan prövning ska anses beviljat enligt artikel 8.6, 14.11, 19.4, 20.8 eller 23.6 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 536/2014 av den 16 april 2014 om
1 Senaste lydelse 2021:000. | 915 |
Prop. 2020/21:172
Bilaga 9
kliniska prövningar av human- läkemedel och om upphävande av direktiv 2001/20/EG.
Sekretessen för uppgift i ett beslut i ett ärende som avser ett yttrande om etisk granskning enligt 4 § lagen med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om medicintekniska produkter upphör att gälla
1.när Läkemedelsverket fattat beslut i frågan, eller
2.vid den tidpunkt som anges i artikel 75.3 eller 75.4 i förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG i det fall som Läkemedelsverket inte har fattat något beslut i ett ärende om väsentlig ändring enligt artikel 75 i förordning (EU) 2017/745.
Sekretessen gäller inte beslut i | Sekretessen gäller inte beslut i |
andra ärenden än de som avses i | andra ärenden än de som avses i |
tredje stycket. | tredje och fjärde styckena. |
För uppgift i en allmän handling gäller sekretessen enligt andra stycket
1 i högst sjuttio år och enligt andra stycket 2 i högst tjugo år. 3 a §2
Får en myndighet en uppgift som är sekretessreglerad i 3 § första och andra styckena från Etikprövnings- myndigheten för att bistå i den et- iska granskningen av en ansökan eller en anmälan om att genomföra en klinisk prövning, blir sekretess- bestämmelsen tillämplig på upp- giften även hos den mottagande myndigheten.
Får en myndighet en uppgift som är sekretessreglerad i 3 § första och andra styckena från Etikprövnings- myndigheten för att bistå i den et- iska granskningen av en ansökan eller en anmälan om att genomföra en klinisk prövning eller en ansök- an om tillstånd att utföra en klinisk läkemedelsprövning, blir sekretess- bestämmelsen tillämplig på upp- giften även hos den mottagande myndigheten.
Denna lag träder i kraft den dag som regeringen bestämmer.
916 | 2 Senaste lydelse 2021:000. |
1.19Förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400)
Härigenom föreskrivs att 24 kap. 3 och 3 a §§ och 30 kap. 25 c § offent- lighets- och sekretesslagen (2009:400) ska ha följande lydelse.
Prop. 2020/21:172
Bilaga 9
Lydelse enligt avsnitt 2.18 | Föreslagen lydelse |
24 kap.
3 §1
Sekretess gäller i verksamhet
1.som består i etikprövning och tillsyn enligt lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor,
2.enligt lagen (2018:1091) med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om kliniska prövningar av human- läkemedel, och
3. enligt lagen (2021:000) | med | 3. enligt lagen (2021:000) | med |
kompletterande bestämmelser | om | kompletterande bestämmelser | om |
etisk granskning till EU:s förord- | etisk granskning till EU:s förord- | ||
ning om medicintekniska produkt- | ningar om medicintekniska pro- | ||
er, och |
| dukter. |
|
Sekretess enligt första stycket gäller |
|
|
1.för uppgift om en enskilds personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider men, och
2.för uppgift om en enskilds ekonomiska förhållanden, om det kan antas att den enskilde lider skada om uppgiften röjs.
Sekretessen för uppgift i ett beslut i ett ärende som avser ett yttrande om etisk granskning av ansökan om tillstånd att utföra klinisk läkemedelsprövning upphör att gälla
1.när Läkemedelsverket fattat beslut i fråga om tillstånd till klinisk läkemedelsprövning enligt 7 kap. 7 § läkemedelslagen (2015:315), eller
2.när tillstånd till sådan prövning ska anses beviljat enligt artikel 8.6, 14.11, 19.4, 20.8 eller 23.6 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 536/2014 av den 16 april 2014 om kliniska prövningar av human- läkemedel och om upphävande av direktiv 2001/20/EG.
Sekretessen för uppgift i ett | Sekretessen för uppgift i ett |
beslut i ett ärende som avser ett | beslut i ett ärende som avser ett |
yttrande om etisk granskning enligt | yttrande om etisk granskning enligt |
4 § lagen med kompletterande | 4 § lagen med kompletterande |
bestämmelser om etisk granskning | bestämmelser om etisk granskning |
till EU:s förordning om medicin- | till EU:s förordningar om medicin- |
tekniska produkter upphör att gälla | tekniska produkter upphör att gälla |
1. när Läkemedelsverket fattat | 1. när Läkemedelsverket fattat |
beslut i frågan, eller | beslut i frågan, |
2. vid den tidpunkt som anges i | 2. vid den tidpunkt som anges i |
artikel 75.3 eller 75.4 i förordning | artikel 75.3 eller 75.4 i förordning |
(EU) 2017/745 av den 5 april 2017 | (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 |
1 Senaste lydelse 2021:000. | 917 |
Prop. 2020/21:172
Bilaga 9
om medicintekniska produkter, om | om medicintekniska produkter, om | ||
ändring av direktiv 2001/83/EG, | ändring | av direktiv 2001/83/EG, | |
förordning (EG) nr 178/2002 och | förordning (EG) nr 178/2002 och | ||
förordning (EG) nr 1223/2009 och | förordning (EG) nr 1223/2009 och | ||
om upphävande av rådets direktiv | om upphävande av rådets direktiv | ||
90/385/EEG och 93/42/EEG i det | 90/385/EEG och 93/42/EEG i det | ||
fall som Läkemedelsverket inte har | fall som Läkemedelsverket inte har | ||
fattat något beslut i ett ärende om | fattat något beslut i ett ärende om | ||
väsentlig ändring enligt artikel 75 i | väsentlig ändring enligt artikel 75 i | ||
förordning (EU) 2017/745. | förordning (EU) 2017/745, eller | ||
| 3. vid den tidpunkt som anges i | ||
| artikel 71.3 eller 71.4 i förordning | ||
| (EU) 2017/746 av den 5 april 2017 | ||
| om medicintekniska produkter för | ||
| in vitro-diagnostik och om | ||
| upphävande av direktiv 98/79/EG | ||
| och | kommissionens | beslut |
| 2010/227/EU i det fall som | ||
| Läkemedelsverket inte har | fattat | |
| något beslut i ett ärende om väsent- | ||
| lig ändring enligt artikel 71 i | ||
| förordning (EU) 2017/746. |
|
Sekretessen gäller inte beslut i andra ärenden än de som avses i tredje och fjärde styckena.
För uppgift i en allmän handling gäller sekretessen enligt andra stycket
1 i högst sjuttio år och enligt andra stycket 2 i högst tjugo år. 3 a §2
Får en myndighet en uppgift som är sekretessreglerad i 3 § första och andra styckena från Etikprövnings- myndigheten för att bistå i den et- iska granskningen av en ansökan eller en anmälan om att genomföra en klinisk prövning eller en ansökan om tillstånd att utföra en klinisk läkemedelsprövning, blir sekretessbestämmelsen tillämplig på uppgiften även hos den mottag- ande myndigheten.
Får en myndighet en uppgift som är sekretessreglerad i 3 § första och andra styckena från Etikprövnings- myndigheten för att bistå i den etiska granskningen av en ansökan eller en anmälan om att genomföra en klinisk prövning eller en prestandastudie, eller en ansökan om tillstånd att utföra en klinisk läkemedelsprövning, blir sekretess- bestämmelsen tillämplig på uppgiften även hos den mottagande myndigheten.
918 | 2 Senaste lydelse 2021:000. |
Lydelse enligt avsnitt 2.17 | Föreslagen lydelse | Prop. 2020/21:172 |
|
| Bilaga 9 |
30 kap.
|
| 25 c §3 |
|
| |
Sekretessen enligt 23 § hindrar inte | Sekretessen enligt 23 § hindrar inte | ||||
att en uppgift lämnas ut till en bio- | att en uppgift lämnas ut till en bio- | ||||
bank som inrättats i enskild verk- | bank som inrättats i enskild verk- | ||||
samhet i enlighet med vad som | samhet i enlighet med vad som | ||||
föreskrivs | i | förordningen | föreskrivs | i | förordningen |
(2021:000) | med | kompletterande | (2021:000) | med | kompletterande |
bestämmelser till EU:s förordning | bestämmelser till EU:s förord- | ||||
om medicintekniska produkter. | ningar om medicintekniska pro- | ||||
|
|
| dukter. |
|
|
Denna lag träder i kraft den 26 maj 2022.
3 Senaste lydelse 2021:000. | 919 |
Prop. 2020/21:172
Bilaga 9
1.20Förslag till lag om ändring i lagen (2011:791) om ackreditering och teknisk kontroll
Härigenom föreskrivs att 9 a § lagen (2011:791) om ackreditering och teknisk kontroll ska ha följande lydelse.
Nuvarande lydelse | Föreslagen lydelse |
9 a §1
Bestämmelserna i 7–9 §§ gäller inte organ för bedömning av överens- stämmelse som utses och anmäls enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicin- tekniska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning
(EG) nr 1223/2009 och om upp- hävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG och Europaparlamentets och rådets för- ordning (EU) 2017/746 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik och om upphävande av direktiv 98/79/EG och kommissionens beslut 2010/227/EU.
Bestämmelser om ansvarig myn- dighet för att utse och anmäla org- an enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 och Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/746 finns i lagen (1993:584) om medicintek- niska produkter.
Bestämmelserna i 7–9 §§ gäller inte organ för bedömning av överens- stämmelse som utses och anmäls enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicin- tekniska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning
(EG) nr 1223/2009 och om upp- hävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG och Europaparlamentets och rådets för- ordning (EU) 2017/746 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik och om upphävande av direktiv 98/79/EG och kommissionens beslut 2010/227/EU. Bestämmelser om dessa organ och myndigheter med ansvar för anmälda organ finns i stället i dessa EU- förordningar.
Denna lag träder i kraft den 26 maj 2021.
920 | 1 Senaste lydelse 2017:931. |
1.21Förslag till lag om ändring i läkemedelslagen (2015:315)
Härigenom föreskrivs att 4 kap. 3 § läkemedelslagen (2015:315) ska ha följande lydelse.
Nuvarande lydelse | Föreslagen lydelse |
4 kap.
3 §
Prop. 2020/21:172
Bilaga 9
Om ett läkemedel som omfattas av sjukhusundantag innehåller en medicinteknisk produkt enligt 2 §
lagen (1993:584) om medicintekniska produkter, ska denna produkt uppfylla de väs- entliga krav som avses i föreskrifter som har meddelats med stöd av 6 § samma lag.
Om ett läkemedel som omfattas av sjukhusundantag innehåller en sådan produkt som avses i Europa- parlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG, ska produkten uppfylla de allmänna krav på säkerhet och prestanda som avses i artikel 5.2 i den förordningen.
Denna lag träder i kraft den 26 maj 2021.
921
Prop. 2020/21:172
Bilaga 9
1.22Förslag till lag om ändring i lagen (2018:696) om skatt på vissa nikotinhaltiga produkter
Härigenom föreskrivs att 2 och 5 § lagen (2018:696) om skatt på vissa nikotinhaltiga produkter ska ha följande lydelse.
Nuvarande lydelse | Föreslagen lydelse |
2 §1
I denna lag avses med
–e-vätskor: vätskor som innehåller nikotin,
–högkoncentrerade e-vätskor: e-vätskor med en koncentration nikotin som uppgår till minst 15 men inte överstiger 20 milligram per milliliter vätska,
–andra nikotinhaltiga produkter: nikotinhaltiga produkter för användning i mun eller näsa, med undantag för e-vätskor och produkter som innehåller tobak och som är hänförliga till kapitel 24 i den lydelse av Kombinerade nomenklaturen (KN) enligt rådets förordning (EEG) 2658/87 av den 23 juli 1987 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan som gällde den 1 januari 2017,
–yrkesmässig aktivitet: sådan aktivitet som utförs av
1.en juridisk person, eller
2.en enskild person om den avser varor som inte är avsedda för den enskildes eller dennes familjs personliga bruk,
– EU-land: områden som tillhör Europeiska unionens punktskatteområde,
– tredjeland: länder och områden utanför Europeiska unionens punktskatteområde,
– distansförsäljning: försäljning där varorna transporteras till Sverige från ett annat EU-land av säljaren eller av någon annan för säljarens räkning och köpet inte är yrkesmässigt för köparen,
– förordning (EG) nr 1272/2008: | – förordning (EG) nr 1272/2008: | |||||
Europaparlamentets och rådets för- | Europaparlamentets och rådets för- | |||||
ordning (EG) nr 1272/2008 av den | ordning (EG) nr 1272/2008 av den | |||||
16 december 2008 | om | klassifi- | 16 december | 2008 | om | klassifi- |
cering, märkning och förpackning | cering, märkning och förpackning | |||||
av ämnen och blandningar, ändring | av ämnen och blandningar, ändring | |||||
och upphävande | av | direktiven | och upphävande | av direktiven | ||
67/548/EEG och 1999/45/EG samt | 67/548/EEG och 1999/45/EG samt | |||||
ändring av förordning (EG) nr | ändring av förordning (EG) nr | |||||
1907/2006 i den lydelse som gällde | 1907/2006 i den lydelse som gällde | |||||
den 1 januari 2020. |
|
| den 1 januari 2020, |
|
| |
|
|
| – förordning (EU) 2017/745: Euro- | |||
|
|
| paparlamentets och rådets för- | |||
|
|
| ordning (EU) | 2017/745 | av den | |
|
|
| 5 april 2017 om medicintekniska | |||
|
|
| produkter, om ändring av direktiv | |||
|
|
| 2001/83/EG, förordning | (EG) nr |
922 | 1 Senaste lydelse 2020:1018. |
178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG, i lydelsen enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/561.
Med import avses i denna lag införsel av skattepliktig vara till Sverige från tredjeland under förutsättning att varan inte omfattas av sådant suspensivt tullförfarande eller suspensivt tullarrangemang som avses i artikel 4.6 i rådets direktiv 2008/118/EG av den 16 december 2008 om allmänna regler för punktskatt och om upphävande av direktiv 92/12/EEG. Med import avses även att varan frisläpps från ett sådant förfarande eller arrangemang.
Med tullskuld och unionsvara avses i denna lag detsamma som i artikel 5 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 952/2013 av den 9 oktober 2013 om fastställande av en tullkodex för unionen.
5§2
Skatt enligt 3 och 4 §§ tas inte ut för
1.produkter som är klassificerade som narkotika enligt narko- tikastrafflagen (1968:64) eller som hälsofarliga varor enligt lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor,
2. läkemedel som | uppfyller | 2. läkemedel som | uppfyller | ||
kraven för att få säljas enligt 5 kap. | kraven för att få säljas enligt 5 kap. | ||||
1 § läkemedelslagen (2015:315) | 1 § | läkemedelslagen | (2015:315) | ||
eller | medicintekniska | produkter | eller | medicintekniska | produkter |
som får släppas ut på marknaden | och andra produkter som får | ||||
eller tas i bruk i Sverige enligt 9 § | släppas ut på marknaden eller tas i | ||||
lagen | (1993:584) | om | bruk i Sverige enligt förordning | ||
medicintekniska produkter, | (EU) 2017/745, |
|
3.produkter som är skattepliktiga enligt lagen (1994:1563) om tobaksskatt, eller
4.produkter som vid klassificering och märkning enligt förordning (EG) nr 1272/2008 tillhör faroklassen akut toxicitet i farokategorierna 1, 2 eller 3, med undantag för högkoncentrerade e-vätskor.
1.Denna lag träder i kraft den 26 maj 2021.
2.Äldre bestämmelser gäller fortfarande för förhållanden som hänför sig till tiden före ikraftträdandet.
2Senaste lydelse 2020:1018.
Prop. 2020/21:172
Bilaga 9
923
Prop. 2020/21:172
Bilaga 9
1.23Förslag till lag om ändring i lagen (2018:1091) med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om kliniska prövningar av humanläkemedel
Härigenom föreskrivs att 4 § lagen (2018:1091) med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om kliniska prövningar av humanläkemedel ska ha följande lydelse.
Lydelse enligt SFS 2018:1091 | Föreslagen lydelse |
4 §
Vid etisk granskning av en ansökan om tillstånd att utföra klinisk läke- medelsprövning ska 25 och 26 §§, 27 § första och andra styckena och
28§ lagen (2003:460) om etikpröv- ning av forskning som avser människor tillämpas.
Vid etisk granskning av en ansökan om tillstånd att utföra klinisk läke- medelsprövning ska 25–28 §§ lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor tillämpas.
Denna lag träder i kraft den dag som regeringen bestämmer.
924
1.24Förslag till lag om ändring i lagen (2018:2088) om tobak och liknande produkter
Härigenom föreskrivs att 1 kap. 4 § lagen (2018:2088) om tobak och liknande produkter ska ha följande lydelse.
Prop. 2020/21:172
Bilaga 9
Nuvarande lydelse | Föreslagen lydelse |
1 kap.
4 §
Lagen ska inte tillämpas på produkter som är klassificerade som narkotika enligt narkotikastrafflagen (1968:64) eller som hälsofarliga varor enligt lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor.
I fråga om elektroniska cigaretter | I fråga om elektroniska cigaretter | |||||||
och påfyllningsbehållare ska lagen | och påfyllningsbehållare ska lagen | |||||||
inte tillämpas på läkemedel eller | inte tillämpas på läkemedel som | |||||||
medicintekniska | produkter som | omfattas | av | läkemedelslagen | ||||
omfattas | av | läkemedelslagen | (2015:315) |
| eller |
| på | |
(2015:315) eller lagen (1993:584) | medicintekniska | produkter | och | |||||
om medicintekniska produkter. | andra produkter som omfattas av | |||||||
|
|
| Europaparlamentets och | rådets | ||||
|
|
| förordning (EU) 2017/745 av den | |||||
|
|
| 5 april | 2017 om medicintekniska | ||||
|
|
| produkter, om ändring av direktiv | |||||
|
|
| 2001/83/EG, förordning | (EG) | nr | |||
|
|
| 178/2002 och förordning (EG) nr | |||||
|
|
| 1223/2009 och om upphävande av | |||||
|
|
| rådets | direktiv | 90/385/EEG | och | ||
|
|
| 93/42/EEG. |
|
|
|
|
I fråga om elektroniska cigaretter och påfyllningsbehållare gäller även produktsäkerhetslagen (2004:451).
Denna lag träder i kraft den 26 maj 2021.
925
Prop. 2020/21:172 Bilaga 10
926
Lagrådets yttrande
Utdrag ur protokoll vid sammanträde 2021-03-11
Närvarande: F.d. justitieråden Karin Almgren och Stefan Lindskog samt justitierådet Petter Asp
Anpassningar till EU:s förordningar om medicinteknik – del 2
Enligt en lagrådsremiss den 25 februari 2021 har regeringen (Social- departementet) beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till
1.lag med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om medicintekniska produkter,
2.lag om ändring i lagen (2021:000) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om medicintekniska produkter,
3.lag om ändring i lagen (2021:000) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om medicintekniska produkter,
4.lag med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om medicintekniska produkter,
5.lag om ändring i lagen med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om medicintekniska produkter,
6.lag om ändring i lagen (2018:1273) om ändring i lagen (2002:297) om biobanker i hälso- och sjukvården m.m.,
7.lag om ändring i lagen (2002:297) om biobanker i hälso- och sjukvården m.m.,
8.lag om ändring i lagen (2002:297) om biobanker i hälso- och sjukvården m.m.,
9.lag om ändring i lagen (2002:297) om biobanker i hälso- och sjukvården m.m.,
10.lag om ändring i lagen (2018:1092) om ändring i lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor,
11.lag om ändring i lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor,
12.lag om ändring i lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor,
13.lag om ändring i lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor,
14.lag om ändring i lagen (2006:496) om blodsäkerhet,
15.lag om ändring i lagen (2006:496) om blodsäkerhet,
16.lag om ändring i lagen (2018:1093) om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400),
17.lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400),
18.lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400),
19.lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400),
20.lag om ändring i lagen (2011:791) om ackreditering och teknisk kontroll,
21. lag om ändring i läkemedelslagen (2015:315), | Prop. 2020/21:172 |
22.lag om ändring i lagen (2018:696) om skatt på vissa Bilaga 10 nikotinhaltiga produkter,
23.lag om ändring i lagen (2018:1091) med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om kliniska prövningar av humanläkemedel,
24.lag om ändring i lagen (2018:2088) om tobak och liknande produkter.
Förslagen har inför Lagrådet föredragits av kanslirådet Therese Lundgren och ämnesrådet Helena Santesson Kurti.
Förslagen föranleder följande yttrande.
Förslaget till lag med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om medicintekniska produkter
1 kap. 1 §
Lagen kommer efter den 26 maj 2022 att innehålla kompletterande be- stämmelser till två EU-förordningar. I lagen betecknas de förordning (EU) 2017/745 respektive (EU) 2017/746, men i propositionen i övrigt MDR- förordningen respektive IVDR- förordningen efter förordningarnas engelska förkortningar. Ett sätt att göra lagtexten läsvänligare är att även där använda dessa beteckningar. Detta kan ske genom att i första stycket lägga till orden ”i denna lag MDR-förordningen”. En motsvarande ändring bör göras i den lag om ändring i lagen som träder i kraft den 26 maj 2022 genom att förordning (EU) 2017/746 ”döps” till IVDR-förordningen.
2 kap. 1 §
I bestämmelsen anges vem som är lagligen utsedd ställföreträdare för ”en försöksperson som inte är beslutskompetent på grund av sjukdom, psykisk störning, försvagat hälsotillstånd eller något annat liknande förhållande”. För att undvika att bestämmelsen språkligt kan läsas så att den tar sikte på personer som är beslutskompetenta på grund av annat än sjukdom, psykisk störning osv., bör orden ”på grund av sjukdom, psykisk störning, försvagat hälsotillstånd eller något annat liknande förhållande” flyttas upp något, en- ligt följande:
För en försöksperson som, på grund av sjukdom, psykisk störning, försvagat hälsotillstånd eller något annat liknande förhållande, inte är beslutskompetent …
2 kap. 4 §
I andra stycket anges att det följer av förordning (EU) 2017/745 (MDR- förordningen) att en klinisk prövning i vissa fall inte får genomföras, på- börjas eller genomföras med en väsentlig ändring om Etikprövnings- myndigheten vid sin granskning har avgett ett negativt yttrande.
927
Prop. 2020/21:172 Bilaga 10
928
Bestämmelsen synes syfta till att klargöra att det är Etikprövningsmyndig- heten som gör den relevanta granskningen, men ger närmast intryck av att reglera tillåtligheten av kliniska prövningar. Behovet av bestämmelsen i nuvarande utformning kan därför ifrågasättas. I huvudsak återges vad som följer av EU-förordningen.
Detta gäller särskilt som bestämmelsen motsatsvis förmedlar intrycket bl.a. av att en klinisk prövning får genomföras med väsentliga ändringar om Etikprövningsmyndigheten har avgett ett positivt yttrande. (Mot- svarande problem uppstår inte beträffande den likartade bestämmelsen i 7 kap. 7 § läkemedelslagen, 2015:315, i lydelse enligt SFS 2018:1272, som i stället för att ange att en prövning i vissa fall inte får genomföras anger att tillstånd i vissa fall inte får meddelas enligt de relevanta förordningsbestämmelserna.)
Lagrådet föreslår, mot denna bakgrund, att bestämmelsen antingen byts ut mot en bestämmelse som anger att det är Etikprövningsmyndigheten som gör de relevanta prövningarna enligt EU-förordningen eller omformuleras så att oriktiga motsatsslut förebyggs.
5 kap. 2 §
Av paragrafens första stycke punkt 3 framgår att den som med uppsåt eller av oaktsamhet påbörjar eller genomför en klinisk prövning i strid med villkor som anges i beslut döms till böter eller fängelse i högst två år. I författningskommentaren till bestämmelsen utvecklas vilka beslut som av- ses. Enligt Lagrådets mening måste också i punkten anges vilka beslut som avses.
5 kap. 3 §
Första meningen
Lagrådet noterar att bestämmelsen, samtidigt som den gör det möjligt att döma ut straff för en viss gärning också om den omfattas av ett före- läggande som har förenats med vite (så länge ansökan om utdömande av vite inte har gjorts), inte anger att ett sådant straffrättsligt förfarande hind- rar en efterföljande ansökan om utdömande av vite.
Lagrådet är medvetet om att bestämmelser utformade på detta sätt före- kommer, men vill i sammanhanget ändå väcka den mer principiella frågan om regleringen inte borde täcka också den sist nämnda situationen.
Lagrådet noterar vidare att bestämmelsen reglerar frågan om när vite utgör hinder mot utdömande av straff. Med hänsyn till att bestämmelsen mo- tiveras med hänvisning till principen om ne bis in idem vore det (jfr NJA 2013 s. 502 p. 67 ff.) mer följdriktigt om den (också) reglerade frågan om när vite utgör hinder mot att ett straffrättsligt förfarande inleds, dvs. att åtal väcks. Motsvarande gäller beträffande andra meningen i 5 kap. 3 §.
Andra meningen
Såvitt gäller relationen mellan straff och sanktionsavgifter följer av den föreslagna lagtexten att det förhållande som spärrar användning av de straffrättsliga reglerna är att en gärning ”kan leda till sanktionsavgift enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av 5 §”.
Regleringen innebär att framtida föreskrifter om sanktionsavgifter helt kommer att spärra användningen av de straffrättsliga reglerna inom före- skrifternas tillämpningsområde, oavsett om frågan om påförande av sank- tionsavgiften har aktualiserats eller inte. Man kan uttrycka det så att regle- ringssättet i praktiken innebär en avkriminalisering inom det område som, enligt de föreskrifter som regeringen meddelar (jfr den föreslagna 5 kap. 5 §), träffas av sanktionsavgifter.
Valet av regleringssätt motiveras inte närmare, vare sig i lagrådsremissen (jfr s. 301 och 312 f.) eller i den bakomliggande departementsprome- morian (jfr s. 367 f.).
Dylika regler förekommer förvisso redan i dag. I de fall där frågan har varit föremål för någon analys av betydelse har emellertid reglerna om sank- tionsavgifternas företräde antingen begränsats till att gälla bötesbrott (se prop. 2017/18:165 s. 58 ff. angående regleringen i livsmedelslagen, 2006:804, och lagen, 2006:805, om foder och animaliska biprodukter), gällt överträdelser som normalt bestraffas med normerade böter (se SOU 2007:20 s. 114 f. och prop. 2007/08:107 s. 23 f. angående regleringen i fiskelagen, 1993:787) eller så har det redan i förarbetena gjorts klart att systemet med sanktionsavgifter ska träffa en viss typ av mindre allvarliga överträdelser (jfr Ds 2015:15 s. 33 f. och prop. 2015/16:118 s. 23 f. angående lagen, 1994:1709, om EG:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken). (Jfr dock även prop. 2015/16:116 s. 16 angående lagen, 1992:1512, om elektromagnetisk kompatibilitet där en motsvarande reglering föreslogs och senare infördes utan någon mer utförlig motivering.)
Det bör mot bakgrund av det nu sagda övervägas om regleringssättet är ändamålsenligt i detta sammanhang. Det gäller inte minst som en av de straffbestämmelser som kan komma att spärras har en straffskala som sträcker sig ända upp till fängelse i två år. (Det kan förtjäna att framhållas att det område där det kan meddelas föreskrifter om att sanktionsavgifter får tas ut i flera delar avser just sådana överträdelser som faller under den straffbestämmelse som har den strängare straffskalan, se den föreslagna 5 kap. 5 § 2 och 3.)
På ett generellt plan kan också noteras att regleringssättet synes kunna leda till tillämpningsproblem. Bl.a. kan ifrågasättas om det är lämpligt att bygga upp regelverket så att den som har att använda de straffrättsliga reg- lerna – t.ex. en åklagare men också domstolen om åtal väcks – innan de straffrättsliga reglerna kan tillämpas, först måste ta ställning till omfatt- ningen av ett annat regelverk som ska tillämpas av andra (nämligen regel- verket avseende sanktionsavgifter). Jfr i sammanhanget Högsta dom- stolens uttalanden om en likartad situation, när det finns en s.k. kon-
Prop. 2020/21:172 Bilaga 10
929
Prop. 2020/21:172 Bilaga 10
930
kurrensklausul som ger en straffbestämmelse företräde framför en annan, i NJA 2016 s. 129 p. 5 ff.
Lagrådet föreslår därför att det i den fortsatta beredningen noga övervägs om regleringssättet är lämpligt att använda i detta sammanhang eller om det finns anledning att utforma regleringen på annat sätt, t.ex. så att an- vändningen av de straffrättsliga reglerna spärras först när ett beslut om påförande av sanktionsavgift har fattats i det enskilda fallet. De fördelar som kan vara förenade med sanktionsavgift som påföljd framför straff bör kunna vinnas genom en koordinerad informell handläggning.
5 kap. 6 och 8 §§
I remissen föreslås att en sanktionsavgift på som högst 100 000 000 kronor ska få tas ut vid överträdelser av vissa artiklar i förordningen.
Av 6 § framgår att avgiftens storlek ska bestämmas med hänsyn till över- trädelsens allvar och betydelsen av den bestämmelse som överträdelsen avser. Paragrafen kompletteras i 8 § medbestämmelser som ger möjlighet att sätta ned sanktionsavgiften helt eller delvis om överträdelsen är ringa eller ursäktlig eller om det annars med hänsyn till omständigheterna skulle vara oskäligt att ta ut avgiften.
Av remissen framgår att även andra förhållanden än de som anges i 6 § ska vägas in när sanktionsavgiftens storlek bestäms. Där anges (s. 309) att för att avgifterna ska vara proportionella, rättvisa och handlingsdirige- rande bör den ekonomiska förmågan hos den som ska påföras en avgift kunna beaktas och avgiften differentieras utifrån årsomsättning eller lik- nande kriterier. Den föreslagna lydelsen av paragrafen ger enligt Lagrådets mening knappast utrymme för att också beakta den ekonomiska förmågan hos verksamhetsutövaren när avgiften bestäms. Detta skulle i och för sig kunna avhjälpas genom att det i paragrafen kommer till uttryck att verk- samhetsutövarens finansiella ställning också ska beaktas. Även andra för- hållanden kan emellertid behöva vägas in vid bedömningen av sanktionens storlek. Lagrådet förordar därför att orden ”och omständigheterna i övrigt” läggs till i den första meningen i den föreslagna 5 kap. 6 §.
5 kap. 6 och 8 §§ är delvis överlappande eftersom överträdelsens allvar ska beaktas såväl när avgiften bestäms enligt 6 § som vid bedömningen av om det finns grund för nedsättning enligt 8 § på grund av att överträdelsen är ringa. Även det förhållandet att överträdelsen är ursäktlig kan och bör i första hand beaktas enligt 6 §. Enligt Lagrådets uppfattning bör därför 8 § tas bort och ersättas med ett nytt andra stycke i 6 §, där det klargörs dels att sanktionsavgift inte behöver beslutas om överträdelsen är ringa eller ursäktlig, dels att sanktionsavgift inte ska beslutas om det skulle vara oskäligt att ta ut avgiften. Vid oskälighetsbedömningen bör hänsyn kunna tas till även andra förhållanden än sådana som har samband med själva överträdelsen. Paragrafen skulle då få följande lydelse:
Sanktionsavgift får tas ut med ett belopp som bestäms med hänsyn till över- trädelsens allvar, betydelsen av den bestämmelse som överträdelsen avser och om- ständigheterna i övrigt. Sanktionsavgiften ska bestämmas till högst 100 000 000
kronor. För en statlig myndighet, en region eller en kommun ska dock sanktions- avgiften bestämmas till högst 10 000 000 kronor.
Den beslutande myndigheten får avstå från att besluta om sanktionsavgift om över- trädelsen är ringa eller ursäktlig. Om det skulle vara oskäligt att ta ut avgiften ska sanktionsavgift inte beslutas.
Prop. 2020/21:172 Bilaga 10
5 kap. 7 §
Också vad gäller denna bestämmelse kan den mer principiella fråga som Lagrådet väckt i anslutning till 5 kap. 3 § första meningen ställas.
5 kap. 11 §
För att undvika att sista ledet i andra stycket upprepas i tredje stycket och få bestämmelserna i en bättre kronologisk ordning bör paragrafen formu- leras på följande sätt:
En sanktionsavgift ska betalas till den myndighet som regeringen bestämmer inom 30 dagar från det att beslutet om att ta ut avgiften har fått laga kraft eller inom den längre tid som anges i beslutet.
Om sanktionsavgiften inte betalas inom den tid som anges i första stycket, ska myndigheten lämna den obetalda avgiften för indrivning. Bestämmelser om indriv- ning finns i lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar
m.m. Verkställighet får ske enligt utsökningsbalken. Sanktionsavgiften ska tillfalla staten.
5 kap. 12 §
Paragrafen har uppenbarligen av förbiseende fått ett felaktigt innehåll. Lagrådet föreslår följande formulering:
En sanktionsavgift faller bort i den utsträckning verkställighet inte har skett inom fem år från det att beslutet fick laga kraft.
Övergångsbestämmelserna punkt 19
För att övergångsbestämmelsen inte ska få en vidare innebörd än vad som är avsikten bör den ges följande lydelse:
Bestämmelserna om tillsyn, straff, förverkande, tystnadsplikt och avgifter i den upphävda lagen ska fortsätta att gälla i de avseenden och så länge som bestäm- melser i den lagen ska tillämpas.
Lag med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s för- ordning om medicintekniska produkter
5 §
Enligt paragrafen ska resultatet av en etisk granskning av en ansökan |
|
redovisas i ett yttrande som beslutas av Etikprövningsmyndigheten. Myn- | 931 |
Prop. 2020/21:172 Bilaga 10
932
dighetens yttrande är i dessa ärenden inte ett ”delbeslut” i Läkemedels- verkets prövning utan ett slutligt beslut som kan överklagas. Lagrådet har visserligen förståelse för ambitionen att i ordvalen lägga sig nära förord- ningens uttryckssätt. Lagtextens ordalydelse bör dock på ett tydligare sätt ge uttryck för den faktiska innebörden. Formuleringen av paragrafen bör därför bli föremål för ytterligare överväganden i det fortsatta lagstiftnings- arbetet.
Lag om ändring i lagen om etikprövning av forskning som avser människor
24 a §
Formuleringen av paragrafen bör bli föremål för ytterligare överväganden, se ovan 5 § lagen med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordning om medicintekniska produkter.
Övriga lagförslag
Lagrådet lämnar förslagen utan erinran.
Socialdepartementet
Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 15 april 2021
Närvarande: statsminister Löfven, ordförande, och statsråden Bolund, Johansson, Baylan, Hultqvist, Damberg, Shekarabi, Ygeman, Ekström, Eneroth, Dahlgren, Nilsson, Ernkrans, Lindhagen, Lind, Hallberg, Nordmark, Micko, Stenevi, Olsson Fridh
Föredragande: statsrådet Shekarabi
Regeringen beslutar proposition Anpassningar till EU:s förordningar om medicinteknik – del 2
Prop. 2020/21:172
933