Näthandel som alternativ till hemtjänst
Skriftlig fråga 2017/18:766 av Barbro Westerholm (L)
Frågan är besvarad
Händelser
- Inlämnad
- 2018-02-09
- Överlämnad
- 2018-02-12
- Anmäld
- 2018-02-13
- Svarsdatum
- 2018-02-21
- Sista svarsdatum
- 2018-02-21
- Besvarad
- 2018-02-21
Skriftliga frågor
Riksdagens ledamöter kan kontrollera regeringen genom att ställa skriftliga frågor till ministrarna. Ministrarna besvarar frågorna skriftligt.
till Statsrådet Åsa Regnér (S)
Det blir allt vanligare att äldre som behöver hjälp med matinköp hänvisas till nätbutiker med hemleverans.
Det finns för- och nackdelar med det. Bland fördelarna märks inte minst att äldres självbestämmande ökar, om de själva kan välja från en nätbutik med stort utbud snarare än att hoppas på att hemtjänstpersonalen hittar ungefär det de vill ha i närbutiken. Hemtjänstpersonal skulle kunna få mer tid med den som behöver hemtjänst, och det är tryggt och praktiskt att slippa kontanthantering och kvittoredovisningar.
Men nätbutikerna har ofta leveransavgifter, särskilt för mindre inköp på 50–100 kronor. Det innebär en kraftig fördyring för den som är beroende av att handla på det viset. För den som har en låg pension kan det vara mycket kännbart.
Vissa kommuner har avtal med näthandelsföretagen som innebär att den enskilde inte betalar någon leveransavgift. Men andra kommuner låter de äldre själva betala. Det är dock tveksamt om detta är förenligt med det högkostnadsskydd för äldreomsorgen som regleras i socialtjänstlagen, den så kallade maxtaxan. Den årsrika ska naturligtvis stå för kostnaden för sina egna inköp, men leveransavgifterna är en följd av att hemtjänsten inte längre står för de leveranser som den äldre har ett biståndsbedömt behov av. Det blir en övervältring av kostnader från kommunen till dem som behöver hemtjänst.
Jag vill därför fråga statsrådet Åsa Regnér:
Avser statsrådet att verka för att förtydliga regelverket, så att den som behöver hjälp med matinköp inte ska behöva betala avgifter utöver maxtaxan för äldreomsorg?
Svar på skriftlig fråga 2017/18:766 besvarad av Statsrådet Åsa Regnér (S)
S2018/0976/FST
Socialdepartementet
Barn-
äldre- och jämställdhetsministern
Till riksdagen
Svar på fråga 2017/18:766 av Barbro Westerholm (L)
Näthandel som alternativ till hemtjänst
Barbro Westerholm har frågat mig om jag avser att verka för att förtydliga regelverket, så att den som behöver hjälp med matinköp inte ska behöva betala avgifter utöver maxtaxan för äldreomsorg.
Jag håller med Barbro Westerholm om de fördelar som näthandel med hemleverans som hemtjänstinsats ger; ökat självbestämmande för den äldre kvinnan eller mannen, ökad trygghet när man slipper kontanthantering och kvittoredovisningar.
Vad gäller regelverket så kan inte en enskild nekas hemtjänst med hänvisning att han eller hon kan få behovet tillgodosett genom att tjänsten kan köpas på den privata marknaden. Inte heller ska den enskildes ekonomiska förutsättningar påverka bedömningen av rätten till hemtjänstinsatser, oaktat av om den enskilde har faktisk förmåga att betala för tjänsterna på den privata marknaden.
De kommuner som inom hemtjänst har ordnat att omsorgstagarna kan få stöd med matinköp genom näthandel och hemleverans kan därför inte kräva att omsorgstagarna betalar leveransavgift utöver den s.k. maxtaxan för hemtjänst. Däremot är det naturligtvis möjligt för den äldre kvinnan eller mannen att välja näthandel och hemleverans med extra leveransavgift, om de så önskar. Men det är under förutsättning att de är informerade om att det är en avgift som kommer av ett frivilligt val av hur insatsen stöd vid matinköp ska utföras.
Regeringen har tillsatt utredningen Översyn av socialtjänstlagen med syfte att föreslå åtgärder som kan bidra till en förutsägbar, likvärdig, jämlik, jämställd och rättssäker tillgång till socialtjänsten och dess insatser. På så vis verkar regeringen för en mer tydlig reglering för en jämlik och jämställd hemtjänst.
Stockholm den 21 februari 2018
Åsa Regnér
Intressenter
Frågeställare
Besvarad av
Skriftliga frågor
Riksdagens ledamöter kan kontrollera regeringen genom att ställa skriftliga frågor till ministrarna. Ministrarna besvarar frågorna skriftligt.