Ändringar i atomansvarighetslagen
Debatt om förslag 7 mars 2001
Hoppa över anförandelistan
Anförandelista
- Hoppa till i videospelarenHENRIK S JÄRREL (M)
- Hoppa till i videospelarenROLF ÅBJÖRNSSON (Kd)
- Hoppa till i videospelarenCHRISTINA NENES (S)
- Hoppa till i videospelarenHENRIK S JÄRREL (M)
- Hoppa till i videospelarenCHRISTINA NENES (S)
- Hoppa till i videospelarenHENRIK S JÄRREL (M)
- Hoppa till i videospelarenCHRISTINA NENES (S)
- Hoppa till i videospelarenANA MARIA NARTI (Fp)
- Hoppa till i videospelarenCHRISTINA NENES (S)
- Hoppa till i videospelarenANA MARIA NARTI (Fp)
- Hoppa till i videospelarenCHRISTINA NENES (S)
- Hoppa till i videospelarenANA MARIA NARTI (Fp)
Protokoll från debatten
Anföranden: 12
Anf. 17 HENRIK S JÄRREL (M)
Fru talman! Kia Andreasson svarar helt uppenbart
inte på frågan. Hon säger att hon inte känner någon
oro, för det är inte något nytt med internationell
brottslighet. Sådan har alltid funnits, och vi ska inte
satsa pengar på fenomen som inte är analyserade,
säger Kia Andreasson. Jag vill än en gång fråga vad
Kia Andreasson vill göra åt människohandeln, som är
en verklighet för hundratals och åter hundratals män-
niskor i dag. Vad vill Kia Andreasson och Miljöparti-
et göra åt den trafficking som innebär att unga kvin-
nor säljs för några tusenlappar och missbrukas på ett
alldeles fruktansvärt sätt? Det handlar om flera hund-
ra bara inom Sverige och i Europa i övrigt om väldigt
många tusen.
Det finns illegala nätverk för invandring, pen-
ningtvätt och narkotikahandel, som faktiskt i allra
högsta grad är en internationell brottslighet. Den
breder ut sig och kryper allt närmare Sveriges grän-
ser. Det framgår av beslagen under föregående år. Det
har beslagtagits mer narkotika än någonsin, och vi
förstår att det är väldigt mycket i rörelse ute i landet.
Vad vill Kia Andreasson göra åt det här? Hon sä-
ger att hon inte känner någon oro, men kristdemo-
kraterna känner en stor oro över det som Kia Andre-
asson kallar ett fenomen men som vi vill kalla inter-
nationell brottslighet.
Anf. 18 ROLF ÅBJÖRNSSON (Kd)
Fru talman! Återigen lägger Ragnwi Marcelind
ord i min mun som jag inte har uttalat. Jag känner oro
för all brottslighet, men frågan är hur mycket av den-
na brottslighet som är vidimerad och bevisad och hur
mycket resurser vi ska lägga på åtgärderna. Kanske
gör EU-konstruktionen att det blir mer gränsöverskri-
dande brottslighet. Har Ragnwi Marcelind funderat
på det?
Människosmugglingen har ökat stort. Beror det på
att vi har byggt upp yttre murar som är så oerhört
svåra att ta sig över? Beror det på att vi har sådana
regler som gör att flygbolag nu måste böta om de tar
in någon som inte har riktiga papper och på att grän-
serna på vissa ställen i Europa är bevakade av militär
innanför taggtrådsstängsel? Är det därför som vi har
så stor ökning av människosmugglingen?
Anf. 19 CHRISTINA NENES (S)
Fru talman! I detta betänkande behandlas motio-
ner om en rad olika frågor inom polisväsendet. Man
ställer krav på utredningar och utvärderingar, och
regeringen ska beakta synpunkter och uppmanas att
vidta åtgärder.
En hel del motioner har väckts i frågor där det på-
går ett utvecklingsarbete. Några talare har i dag också
medgett att detta arbete pågår. Man har uppehållit sig
rätt mycket kring resurserna till polisen. Den diskus-
sionen har vi haft, men jag ska ändå ta upp det lite
grann.
Inledningsvis vill jag säga att det pågår ett omfat-
tande utvecklingsarbete inom polisväsendet. Det
handlar om IT-strategier, kompetensutveckling, nya
arbetsmetoder, ledarskapsutbildning, polisens ar-
betsmiljö i vidare bemärkelse och även analysprojekt,
som vi fick höra här. Det pågår en hel del arbete.
Jag vill lite grann ta upp frågan som resurserna,
som har nämnts. Snacka om storsatsningar!, säger
Maud Ekendahl. Det räcker nu inte enbart med mer
resurser. Det handlar också om ett utvecklingsarbete.
Men resurserna skapar naturligtvis förutsättningar för
att utvecklingsarbetet ska pågå.
Om vi nu vill bekämpa brottsligheten handlar det
inte bara om att ge mer resurser till polisen. Vi tycker
att polisen behöver mer resurser. Vi ser och vi hör,
och vi blundar inte för den situation som är. Till det
kommer man säkert att återkomma här framöver.
Regeringen har också uttalat i budgetpropositio-
nen att man kommer att följa utvecklingen och sätta
till mer resurser om det krävs för att upprätthålla de
intentioner man har med polisväsendet.
Från socialdemokratiskt håll har vi en annan upp-
fattning. Kriminalpolitiken handlar om så mycket mer
än resurser till polisen. Det handlar naturligtvis om ett
brottsförebyggande arbete, och i det brottsförebyg-
gande arbetet handlar det om en välutvecklad välfärd
som kommer alla till del.
Vi tror att det har väldigt stor betydelse hur skolan
ser ut, hur bostadsområdena ser ut, vilken trygghet
som familjerna känner, om det finns arbete, om det
finns fritidssysselsättningar osv.
Under den borgerliga mandatperioden lånade vi
till var fjärde polis. Då hade vi kanske inte så mycket
resurser kvar. Vilka initiativ tog man då från moderat
håll för att utveckla IT-verksamheten, och vilka re-
surser tillförde man då?
Maud Ekendahl säger att det brottsförebyggande
arbetet kan läggas åt sidan. Jag menar att det inte
enbart hänger på polisen, utan det är flera andra aktö-
rer som behöver vara med i den diskussionen.
Jag går då in på reservationerna om evenemangs-
kostnader. Den frågan har framförts under tidigare år.
Kia Andreasson är besviken på majoriteten för att vi
nu inte vill utreda frågan ytterligare.
Föregående år avvaktade vi de riktlinjer som poli-
sen höll på att utarbeta. De sändes ut i december förra
året, som framgår av betänkandet. Man har nu fått in
mer pengar från föreningarna och organisationerna
för deras arrangemang. Det är också väldigt viktigt att
man tittar på ansvarsfördelning mellan polis och
arrangör, och det har man också tagit upp i riktlinjer-
na.
Vi har tidigare år förutsatt, och det gör vi fortfa-
rande, att Regeringskansliet följer ersättningsfrågan
och återkommer till riksdagen med förslag. Man kan
samarbeta här, precis som Gunnel Wallin har sagt
från talarstolen.
Man ska naturligtvis inte förringa att polisnärvaro
kring olika arrangemang är förenat med stora kostna-
der. Men det är fråga om det inte är vid tillfällen och
på platser där polisens insatser tillhör de uppgifter
polisen har att upprätthålla ordning och säkerhet.
Det kan naturligtvis finnas arrangemang som ide-
ella föreningar har som för med sig stora kostnader
för upprätthållande av ordningen. Men det är inte
alldeles lätt att göra gränsdragningen mellan olika
slag av arrangemang och inte heller mellan ekono-
miskt starka och svaga ideella föreningar eller organi-
sationer. Det är kanske inte heller så enkelt att göra
ansvarsfördelningen.
Utskottet utgår fortfarande från att Regerings-
kansliet följer frågan. Om man bedömer det som ett
problem och anser att kostnaderna för polisens insat-
ser i vissa fall borde ligga på arrangören får man
återkomma till riksdagen. Några sådana signaler har
vi ännu inte nåtts av, vare sig från polisen på centralt
håll eller från Regeringskansliet.
Reservation 3 handlar om polisens IT-stöd. Där
instämmer de flesta i att det pågår ett ganska omfat-
tande utvecklingsarbete. Man säger att det går för
långsamt och att det kräver mer resurser. Det har jag
varit inne på. Resurserna får vi ta vid ett annat tillfäl-
le, men det är man naturligtvis medveten om.
Tekniken slår igenom väldigt snabbt. Den ska
komma verksamheten till del för att man ska kunna
jobba effektivare och bättre. Men det är också viktigt
när man utvecklar de nya systemen att man också ser
till att säkerheten är garanterad. Då tar det kanske lite
tid.
Det tar också tid att se hur man kan koppla ihop
olika system och att säkerheten är garanterad i de
fallen, och hur det är hopkopplat med andra myndig-
heter. De handlar också om de kommunikationerna.
Jag följer med intresse det uvecklingsarbetet. Jag
tror att det kommer att bli bra med tanke på den enhet
och de strategier som man nu har skapat inom Riks-
polisstyrelsen.
I reservationen om internationellt samarbete säger
man att kampen mot narkotikan måste intensifieras.
Vi har ingen annan uppfattning än att det måste göras.
Vi har i dag hört i en redovisning hur man jobbar med
de frågorna.
Ragnwi Marcelind sade att det är bra att Sverige
har tagit ett initiativ här med utvidgningen av Euro-
pol. Det tycker vi också. Vi är pådrivande i de frågor-
na. Vi försöker att komma fram på de vägar som är
möjliga med tanke på den inställning som kanske
finns i många olika länder kring narkotikafrågan. Det
har vi fått höra lite grann här i dag.
Kia Andreasson tycker att det här samarbetet
kostar för mycket pengar. Jag kan ta upp en del av det
som också Ragnwi Marcelind nämnde. Jag frågar mig
bara: I vilka forum ska vi föra diskussionerna med
övriga länder? Är det inte bra att EU finns och att
Europol finns och att man i dessa forum kan diskutera
frågorna om den gränsöverskridande brottsligheten
och framför allt när det gäller narkotika?
Jag kan också nämna att det finns en aktionsgrupp
mot organiserad brottslighet i Östersjöområdet med
bl.a. narkotikabekämpning. Det bedrivs ett konkret
och praktiskt samarbete mellan dessa länders polis,
åklagare, tull, skattemyndigheter samt kust- och
gränsbevakningsmyndigheter. Det är naturligtvis så
att det kostar en hel del resurser. Men det kanske det
är värt för att vi ska kunna bekämpa den här brotts-
ligheten.
Även på hemmaplan har samarbete med tull och
polis utvecklats. Vid samtliga polismyndigheter finns
kontaktmän i narkotikafrågor som regelbundet till-
sammans med representanter från tull och åklagar-
myndigheter deltar i centrala utbildningar. Jag tycker
därför att reservanternas krav måste anses tillgodo-
sedda i den delen.
Angående reservationen om organisationsfrågor
har vi redovisat i betänkandet att justitieutskottets
uppföljningsgrupp har gått igenom och granskat pro-
tokollen och vilka frågor som man tar upp. Det över-
ensstämmer med de tankar som fanns för det nya
styrsystemet.
Gunnel Wallin säger här att stora avhopp sker. Jag
har inte nåtts av några signaler att det är på det sättet.
Det är alltid svårt med styrelsearbete. Skapar man
arbetsutskott är det alltid några som känner sig utan-
för på något sätt. Det handlar om hur man jobbar i
styrelsen och mellan de olika deltagarna där och hur
pass pådrivande man själv är i de frågorna.
Jag vet inte vad reservanterna har för belägg för
sina påståenden när de uttalar att dagens system mi-
nimerar medborgarnas inflytande över den lokala
polisverksamheten. Jag tycket att man kanske får vara
mer konkret. Vad är det man vill förändra och till
vad, och på vilket sätt skulle man kunna utöka infly-
tandet i de delarna?
Till sist till reservation 8 om enmanspatrullering
som har lagts fram av moderaterna. Vi tycker att det
är viktigt. Det är en polisfråga vilken riskbedömning
man gör. Jag tycker också att man i dessa samman-
hang måste ta hänsyn till vad poliserna själva anser.
Det handlar om arbetsmiljö och sådant.
Jag tycker, precis som Gunnel Wallin sade förut,
att vi måste värna de anställda som vi har. Vi måste
också lyssna på vad de har att säga i de här samman-
hangen.
Jag kommer inte att gå in på några fler reservatio-
ner, eftersom jag tyckte att det var de här som var de
mest diskuterade och viktiga.
Än en gång yrkar jag bifall till utskottets hem-
ställan i betänkandet och avslag på reservationerna.
Anf. 20 HENRIK S JÄRREL (M)
Fru talman! Jag skulle först vilja ställa en fråga till
Margareta Sandgren. Tycker hon att det som har
gjorts på IT-området är tillräckligt? Är resultatet bra
med tanke på den stora summa pengar som har lagts
på detta konto?
Det sades att nu är man på gång, och nu händer
det någonting. Men när vi fick föredragningen i upp-
följningsgruppen förstod vi att det inte är så enkelt.
Här går det inte att vänta, utan man måste ha redska-
pet nu för att kunna använda resurserna på ett effek-
tivt sätt.
Den andra frågan jag vill ta upp, och som också
Margareta Sandgren nämnde, gäller organisationen
och de stora avhoppen. Man kan läsa i ärendelistan
från justitieministern hur många nya som har valts in.
Jag har inte räknat dem, men det är ett stort antal. Jag
tycker att detta är en signal som man ska lyssna på i
en demokrati. Jag tror också att det behövs tydligare
riktlinjer och större möjligheter att agera också som
det är nu, med mål där nästan det mesta är prioriterat
och man har knappa resurser. Det är en omöjlig situ-
ation att klara upp detta ute i verkligheten.
Anf. 21 CHRISTINA NENES (S)
Fru talman! Det är svårt att veta om satsningen
som görs på IT-området är tillräcklig. Det är möjligt
att man skulle behöva mer resurser. Men som jag
sade får vi återkomma till resursfrågan vid ett senare
tillfälle.
När man ska utveckla nya system tar det sin tid.
Uppföljningsgruppen fick ju också veta vilka problem
man stöter på. Det är alltså inte så alldeles enkelt att
forcera hela detta arbete. Men vi återkommer alltså
till resurserna. De är säkert inte tillräckliga, eftersom
de här systemen kostar rätt mycket. Vi talar ju om
omfattande system som ska genomföras.
När det gäller organisationen så tycker jag inte att
tiden är inne för detta. Vad reservanterna kräver är ju
att man ska utvärdera styrsystemet, och inte vad som
avgör varför man hoppar av. Det senare kanske är en
särskild fråga. Det är möjligt att styrsystemet är bra,
men det är också möjligt att det ska fungera på ett
annat och bättre sätt. Det nya styrsystemet har inte
många år på nacken, och jag tycker inte att det har
gått tillräckligt lång tid. Det behöver få lite ytterligare
tid. Eftersom uppföljningsgruppen har tittat på frå-
gorna förut kan väl gruppen göra en förfrågan och se
efter hur det är med avhoppen. Är de stora, och vad
beror de på? Det kunde väl vara en intressant fråga
för uppföljningsgruppen.
Anf. 22 HENRIK S JÄRREL (M)
Fru talman! Då är det ju också en utredning som
är på gång. Då gör vi någonting. Vi gör en utvärde-
ring och en uppföljning. Jag tror säkert att det finns
en koppling mellan avhoppen och detta. Har man sagt
ja en gång, ställt upp och har en förväntan och sedan
känner att man inte kan påverka eller göra någon
nytta så tappar man ju intresset.
Jag undrade om Margareta Sandgren tyckte att de
ganska stora IT-resurser som är satsade har fått den
avsedda effekten. Utifrån den föredragning vi fick i
uppföljningsgruppen tror jag att man skulle behöva
förlita sig på experter utifrån, som kan detta område.
Då kan det bli lite skjuts. Vi har nämligen inte råd att
vänta.
Anf. 23 CHRISTINA NENES (S)
Fru talman! Vad gäller organisationsfrågan så är
det inte den utvärderingen man talar om. Jag tycker
att det kunde vara ett första steg om uppföljnings-
gruppen kunde titta på detta, men det är inte vad
reservanterna faktiskt kräver.
Jag missuppfattade frågan om IT-området och
ifall redan satsade medel har fått effekt. Nej, det kan
man väl hålla med om att de inte har. Det kanske har
gjorts felsatsningar när det gäller de resurser som har
avsatts på området. Det är viktigt att man köper in de
tjänster som man behöver och att de fungerar i stället
för att försöka utveckla dem själv. Jag hoppas att man
använder pengarna mer effektivt framöver eller att de
får den effekt som vi förväntar oss. Men jag är inte
IT-expert, och det ska vi inte heller vara här. Vi måste
lita på att myndigheterna använder resurserna på rätt
sätt. Det får vi också följa upp i särskilda avrapporte-
ringar.
Anf. 24 ANA MARIA NARTI (Fp)
Fru talman! Enligt Margareta Sandgrens inled-
ningsanförande hade vi föregående talare uppehållit
oss en hel del vid resurser. Och det är väl inte att
undra på, Margareta Sandgren! Det är väl inte att
undra på, eftersom det saknas pengar och personal
inom verksamheten.
I mitt inledningsanförande sade jag: Snacka om er
storsatsning! Eftersom jag fick tillbaka detta nu i en
fråga från Margareta Sandgren vill jag säga att jag
och vi som moderater anser att ni inte har gjort något.
Det har inte blivit någon storsatsning, som ni försöker
tala om för allmänheten. Men eftersom ni påstår att ni
har gjort det så kanske vi kan få exempel på vad ni
socialdemokrater har lyckats med för storsatsningar
där ni nu har lagt så mycket pengar. Får vi höra nu i
kammaren vilka exempel som finns!
Som svar på allt vad vi säger här säger Margareta
Sandgren: Regeringen följer utvecklingen. Det är
något som man uttrycker ofta. Men vi kan ju inte bara
hålla på och höra de orden, utan vi vill ha ett resultat
av regeringen också. Den måste försöka se till att
förbättra på det här området. Som jag sade tidigare:
Var och en betalar in skatt för att kunna få känna sin
trygghet i samhället. Denna statliga trygghetsförsäk-
ring har man rätt att få.
Anf. 25 CHRISTINA NENES (S)
Fru talman! Vi har satsat resurser. Jag vet inte om
Maud Ekendahl tycker att 575 miljoner kronor är lite
pengar. Vi tycker att det är en ganska stor satsning -
en av de större som har gjorts under ett enskilt år. Vi
återkommer i nästa års budget, vilket också fram-
kommer av den budgetpropositionen, och lägger
ytterligare ett antal hundra miljoner.
Som jag sade har regeringen lovat att återkomma
med besked om inte resurserna är tillräckliga.
Vad har vi då gjort för de pengarna? Hade man
inte lagt till några pengar så hade naturligtvis situa-
tionen varit helt annorlunda. Då hade den varit ännu
värre än den vi kan se nu. Men vi är också oroade. Vi
kan se och vi kan höra, och vi ser hur utvecklingen
ser ut.
Regeringen ska följa utvecklingen. Det säger vi
alltid, menar man. Men regeringen gör naturligtvis
det, och den gör också insatser. Vi hade inte haft det
utvecklingsarbete vi har på en rad områden om inte
regeringen hade tagit initiativ. Det sker alltså en mas-
sa också, Maud Ekendahl.
Det som skiljer Socialdemokraterna och Modera-
terna åt är att vi tycker att den andra delen, dvs. sats-
ningar på välfärden, är väl så viktig. Vi vill inte satsa
enbart på polisen på bekostnad av välfärden. Därför
tycker vi att det är viktigt. Vi måste alltså hålla en
balans här, men vi tycker att det är viktigt med resur-
ser till polisen. Det är en trygghet som människor
efterfrågar.
Anf. 26 ANA MARIA NARTI (Fp)
Fru talman! 575 miljoner - visst låter det mycket.
Jag kan inte säga den exakta siffran, men jag vet att
det är minst 200 miljoner kronor som man inte har
och som man först får dra bort från den summan
därför att man inte blir kompenserad för löner. Då
sjunker beloppet, Margareta Sandgren, så att det blir
60 % kvar. Då är det inte lika mycket pengar. Men vi
moderater har en budget som anslår 865 miljoner mer
än regeringen i år. Därför har vi råd att säga att man
måste bättra på rättsväsendet.
Margareta Sandgren pratar om det förebyggande
arbetet och räknar upp olika områden. Ett område
som jag inte hörde - och jag tycker också att det är
viktigt med förebyggande arbete - är familjen. Fa-
miljen är otroligt viktig. Det är där vi lägger grunden
för om barnen ska vara otrygga och begå brott senare
i sitt liv.
Ett annat område i brottsförebyggande hänseende
är närpolisens verksamhet, Margareta Sandgren. Jag
har sagt tidigare att närpolis är fjärrpolis i dag. Mar-
gareta Sandgren vet ju att polismännen tas från när-
polisverksamheten där de skulle jobba med förebyg-
gande arbete till utryckningstjänsten. Anser inte Mar-
gareta Sandgren att det är bedrövligt som det är ute på
fältet, där man inte kan arbeta med det förebyggande
arbetet utan bara måste försöka klara av de akuta
situationerna?
Anf. 27 CHRISTINA NENES (S)
Fru talman! Jag har sagt flera gångar att vi är väl
medvetna om hur situationen ser ut hos polisen. Vi är
väl medvetna om hur situationen är när det gäller
lönekompensationen, och den situationen är inte unik
för polisen heller. Jag har sagt att vi ska återkomma.
Jag är väl medveten om att Moderaterna har föreslagit
mer resurser i sitt budgetförslag. Och jag är lika väl
medveten om vilka neddragningar ni har gjort när det
gäller resurser till familjer och andra.
Maud Ekendahl pekar på att familjen är viktig.
Det tycker vi också, men för att familjen ska kunna
leva tryggt handlar det också om ekonomisk trygghet.
Där är ni inte lika villiga att satsa. Jag behöver bara
gå till Stockholm för att se hur man drar ned på fri-
tidsgårdar och hur det ser ut på andra områden där
Moderaterna inte är lika beredvilliga att satsa pengar.
Närpolisen är viktig i det brottsförebyggande ar-
betet, men det är inte den enda parten.
Anf. 28 ANA MARIA NARTI (Fp)
Fru talman! Margareta Sandgren halkar ganska
snabbt in i den gamla socialistiska retoriken när hon
drar upp de borgerliga regeringsåren då man lånade
till var fjärde polis. Jag blir lite förvånad här, inte
minst med anledning av att jag just har läst Rikspolis-
styrelsens budgetunderlag för 2002-2004 som Mar-
gareta Sandgren själv har varit med och beslutat om.
Där skriver man uttryckligen att man för inneva-
rande år måste öka anslagskrediten med 700 miljoner.
Man måste få anslagskrediten höjd 2001 från 3 % till
6 %. Är det någon regering som har låtit polisen leva
på lånta pengar, så är det den socialistiska regeringen
på 2000-talet med en ökad kriminalitet som följd.
En annan sak som jag också blir väldigt funder-
sam över är att Margareta Sandgren säger att polisor-
ganisationen inte behöver utvärderas. Margareta
Sandgren har själv varit med och författat detta kon-
cept. Där står det uttryckligen att för att på ett utifrån
medborgarperspektivet optimalt sätt utnyttja de be-
fintliga resurserna krävs mer samverkan mellan myn-
digheterna. Därför tror polisen att man måste utvärde-
ra i framtiden. För att komma längre på den vägen
och därigenom öka den andel av resurserna som kan
användas för operativt polisarbete på lokal nivå bör
emellertid nya organisatoriska strukturer åtminstone
övervägas. Har Margareta Sandgren sovit när de här
handlingarna har antagits?
Dokument
Beslut
Utökat skadeståndsansvar för atomanläggningar (LU7)
Riksdagen antog regeringens förslag om ändringar i atomansvarighetslagen innebärande ett utökat skadeståndsansvar för innehavare av atomanläggningar. Vidare godkände riksdagen att regeringen avger en förklaring i enlighet med en rekommendation av OECD:s råd, som rör omfattningen av det s.k. gemensamma statsansvaret. Slutligen beslutade riksdagen en ändring av det särskilda statsansvaret enligt atomansvarighetslagen, så att det sammanlagda belopp som står till förfogande för ersättning höjs från tre till sex miljarder kronor. De nya reglerna träder i kraft den 1 april 2001.
- Utskottets förslag till beslut
- Bifall till propositionen. Avslag på motionerna.
- Riksdagens beslut
- Bifall till utskottets hemställan