Anf. 96 Peter Eriksson (MP)
Herr talman! Vi ska nu debattera konstitutionsutskottets betänkande nr 1,
Utgiftsområde 1 Rikets styrelse
. Det är alltså budgetfrågor, men det är ett annat utgiftsområde.
Det är ett utgiftsområde som faktiskt omfattar 12,9 miljarder kronor. Det är en stor summa pengar, men det rör också rätt många olika delar av statens verksamhet - här finns såväl Regeringskansliet, Utrikesdepartementet och utrikesförvaltningarna som riksdagen med alla sina hus, ledamöter och tjänstemän. Här finns partistödet, länsstyrelserna, JO, riksdagens revisorer och Datainspektionen, och här finns Hovet, inte minst, samt sametinget - med mera. Det är alltså en rad olika verksamheter som ligger under det här anslagsområdet.
Jag tänkte kort redogöra för hur Miljöpartiet tänker sig att man ska göra och vilka förändringar vi har i vårt förslag. Vi har däremot ingen reservation på själva budgeten; vi väljer i år att inte delta i fördelningen av anslagen, och därför skriver vi bara ett särskilt yttrande där. Vi har dock en reservation, som jag återkommer till. Vi skulle ha kunnat ha fler reservationer, men vi väljer att göra en i år.
Den stora insatsen vi vill göra på det här området i årets budget är en kraftig ökning av anslaget till länsstyrelserna, som vi uppfattar är underfinansierade och har ett väldigt ansträngt ekonomiskt läge. Det handlar om flera olika saker vi tycker behöver få mer resurser.
En viktig fråga handlar om kvinnojourerna i Sverige. Jag stod faktiskt i den här talarstolen för inte så många år sedan, i en debatt med Göran Persson, och föreslog att vi skulle ha ett ordentligt, fast grundanslag som kunde se till att vi får en mer långsiktig grundfinansiering för kvinnojourerna i Sverige. Vi blev också i budgetförhandlingarna därefter överens om att skapa ett sådant anslag, vilket har bidragit starkt till att stärka kvinnojourernas ställning.
Under de senaste åren tycker vi dock att det delvis har urholkats. Det syfte som i grunden fanns har nämligen inte fullt ut uppnåtts, utan man använder de anslag som finns kvar mer till tillfälliga insatser och projekt än till en grundfinansiering, som vi avsåg. Därför anser vi att det skulle behövas ytterligare insatser för att stärka stödet.
Också när det gäller miljöskydd, naturvård och djurskydd behövs det rejäla insatser för att stärka verksamheten från länsstyrelsernas sida. När det gäller djurskydd vill vi avsätta 40 miljoner kronor ytterligare till länsstyrelserna för att de ska klara av verksamheten med att ha kontroller ute i landet på ett bra sätt. Det har blivit mycket sämre sedan den borgerliga regeringen tillträdde. Vi fick i och för sig igenom en viss höjning av anslaget häromåret, men det krävs ytterligare insatser för att det ska bli bra.
Vi har även sedan några år förslag om att förstärka verksamheten när det gäller integritetsskyddet i Sverige. Här har vi en rad olika myndigheter som spretar åt lite olika håll, och vi skulle från Miljöpartiets sida vilja slå samman myndigheterna och stärka insatserna totalt sett. Det innebär att till exempel Datainspektionen, som ligger under KU:s ansvars- och utgiftsområde, skulle försvinna och ingå i den nya integritetsskyddsmyndigheten. Vi tror att det där finns möjligheter både till en effektivare myndighetsorganisation och till ett större samlat grepp för att hantera de allt större och växande frågorna när det gäller integritetsskyddet.
Även för nationella minoriteter tycker vi att vi bör förstärka insatserna. Vi har i grundlagen skrivit in att vi har fem nationella minoriteter i Sverige. Det gör att riksdag och regering får ett särskilt ansvar som de ska se till att uppfylla när det gäller språk, kultur och andra saker. Vi anser att vi, för att klara den uppgift och det ansvar som vi har tagit på oss, behöver förstärka insatserna där.
Den reservation som vi har i betänkandet handlar däremot om en delvis annan sak, och det är utrikesförvaltningens organisation. Det handlar om fredspolitik.
Vi upplever i dag att Sverige inte har någon tydlig fredspolitik. Det här får konsekvenser för säkerhetsfrågorna, säkerhetspolitiken, Försvarsdepartementet och Utrikesdepartementet.
Vi har beredskap - som i och för sig kanske har blivit sämre - för att bemöta väpnade konflikter, men vi har inga system för att säkra fred och arbeta mer aktivt för fredssträvanden. Det finns varken någon fredsenhet inom Regeringskansliet eller någon konsensus om vad begreppet fred egentligen står för. Därtill kommer att Sverige inte deltar lika aktivt som tidigare i medlingsuppdrag.
Miljöpartiet vill betona fredsarbetet, där militära insatser görs överflödiga eller åtminstone mindre nödvändiga till förmån för civila och långsiktiga engagemang för att förebygga väpnade konflikter och bygga hållbar fred.
Fredssträvanden bör i större utsträckning vara utgångspunkten för organisationen av säkerhetsarbetet i Utrikesdepartementet och Försvarsdepartementet. Det är en fråga som vi vill ge regeringen till känna. Vi tycker att det är en viktig ändring av den svenska säkerhetspolitikens inriktning som vi strävar efter och som regeringen kan välja att organisera på lite olika sätt. I dag försummas det alltför mycket.